Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С. та

присяжних Хомин Л.Д., Чміль О.О.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації, сектор культури, молоді та спорту Теребовлянської районної державної адміністрації, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім, оскільки про нього з 2018 року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце перебування. В даний час їй невідомо про місце знаходження ОСОБА_1 . Визнання ОСОБА_1 безвісно відсутнім необхідно їй для отримання пільг, передбачених чинним законодавством України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявні вимоги підтримав із мотивів, викладених у заяві, просить заяву задовольнити.

Заінтересовані особи управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації, сектор культури, молоді та спорту Теребовлянської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явились, хоча були у встановленому порядку повідомлені про час і місце судового розгляду.

Суд, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Між заявником та ОСОБА_3 26 серпня 2015 року розірвано шлюб.

Від вказаного шлюбу народилось четверо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , у будинку, де зареєстрована і проживає заявник ОСОБА_1 , не проживає з 31 січня 2017 року.

Постійним місцем проживання ОСОБА_3 з 2004 року було с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області.

Згідно із інформацією Золотниківської сільської ради Теребовлянського району від 18 листопада 2020 року № 360 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 не проживає з 31 січня 2017 року. Останнє місце проживання чи перебування ОСОБА_3 невідоме.

Відповідно до акту обстеження житлово побутових умов ОСОБА_1 від 17.09.2020 року ОСОБА_1 проживає в будинку разом із своїми неповнолітніми дітьми. На даний час старша дочка навчається в ДНЗ Тернопільський центр професійно технічної освіти. Троє молодших дітей навчаються в Гримайлівській санаторній школі інтернаті. Діти перебувають на її утриманні. На даний час вона ніде не працює. Сім`я перебуває в складному матеріальному становищі.

Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734).

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім підтверджені і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.12, 80, 81, 263-265, 294, 306, 309 ЦПК України, ст.43 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча - суддя

Присяжні : Хомин Л.Д.,

Чміль О.О.