Справа № 950/1936/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні в залі Лебединського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Центр надання адміністративних послуг» про визнання особи такою, що втратила право на кор истування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивує свої вимоги тим, що йому - ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить житловий будинок під АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстрований відповідач, син позивача. Однак, він протягом останніх років, у належному позивачу будинку не проживає. Позивач позбавлений можливості розпоряджатися своїм правом, а саме не може оформити субсидію на житло. ОСОБА_2 добровільно знятися з реєстрації не бажає, хоча проживає у іншому місці, тому позивач звернувся до суду та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.
Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з договором купівлі-продажу незакінченого будівництва будинку готовністю 96% від 05.05.1984 року ОСОБА_1 придбав в АДРЕСА_1 на земельній ділянці мірою 910 км м, на цій земельній ділянці знаходяться будівлі : сарай гіпсоблочний під літ «Б», на цій земельній ділянці розташований старий будинок , який згідно з рішенням № 91 від 03.03.1976 року Лебединського виконавчого комітету підлягає зносу. Даний договір зареєстровано за № 1288. (а.с.7,8).
З технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_1 (а.с.9) вбачається, що станом на 12.09.1988 року закінчене будівництво домогосподарства.
З будинкової книги на будинок АДРЕСА_1 (а.с.10-13) вбачається, що з 28.02.2012 року у вищевказаному будинку зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки депутата міської ради № 609 від 19.10.2020 року (а.с.14) в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично за даною адресою не проживає протягом семи років.
Допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен зокрема, суду повідомили, що знають відповідача - ОСОБА_2 , він син позивача - ОСОБА_1 , однак він у будинку по АДРЕСА_1 не проживає, вони його не бачили близько семи років. За вищевказаною адресою проживає позивач.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратв право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 391 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 77-81, 133, 140, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Центр надання адміністративних послуг» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Бакланов Р. В.