Дата документу 24.11.2020 Справа № 337/3413/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2832/20 Головуючий у 1-й інстанції: Салтан Л.Г.
Є.У.№ 337/3413/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного набутого майна подружжя та визнання права власності на майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, до складу якого входить: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; зобов`язання за кредитним договором на суму 30 000 доларів США; квартира АДРЕСА_3 ; кімната в кв. АДРЕСА_4 ; автомобіль ФОРД 1998 року випуску;автомобіль АУДІ 801982; автомобіль КАМАЗ 53212; грошові вклади в КС «Довіра» на суму 590 693 грн.; земельна ділянка з об`єктом незавершеного будівництва та будинок в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької обл.

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про розподіл спільного набутого майна подружжя та визнання права власності на майно, до складу якого, крім визначеного ОСОБА_1 майна входить також автомобіль КАМАЗ 53212, 1998 року випуску; причеп ПП, кузов платформа, 1981 року випуску; автомобіль ТОЙОТА КОРОЛЛА, 2011 року випуску; автомобіль ТОЙОТА СН-Р, 2017 року випуску; автомобіль ФОРД-ТРАНЗИТ, 2005 року випуску; депозитні вклади в КС «Довіра», в іноземних банках.

14 липня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт із забороною відчуження на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Просить заборонити ОСОБА_1 , її представникам, або будь-яким іншим особам вчиняти буді-які дії щодо фактичного користування, здачі в оренду квартири (приміщенням). В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на те, що спірна квартира використовується ОСОБА_1 як магазин продовольчих товарів, що призводить до порушення існуючих санітарних та будівельних норм, ремонтом приміщення ніхто не займається, в зв`язку з чим його вартість суттєво зменшується .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Судове рішення мотивовано тим, що квартира перебуває в іпотеці АКІБ «УкрСиббанк», що унеможливлює її відчуження ОСОБА_1 , а отже відсутні підстави для повторного накладення арешту на спірне майно.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені його заяви. На його думку існують реальні ризики того, що ОСОБА_1 може здійснити відчуження спірної квартири, чим будуть порушені його права та інтереси.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на такі обставини.

За ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що між сторонами виник спір про поділ спільного майна подружжя, до складу якого входить квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за позивачкою, яка фактично здійснює в цьому об`єкті нерухомого майна свою підприємницьку діяльність.

За даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.07.2020 року спірна квартира обтяжена на підставі договору іпотеки №2688, 03.10.2006р. приватним нотаріусом Буцикіною Л.О. заборона №190 від 03.10.2006р.

Згідно відомостей з державного реєстру іпотек, об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_2 за договором іпотеки №0/3, від 03.10.2006р., іпотекодержатель : АКІБ «УкрСиббанк», код 09807750, 61050, Харківська область, м.Харків, пр.Московський буд.60 ; строк виконання 04.10.2027 р.

Установивши, що спірний об`єкт нерухомості перебуває під обтяженням, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність необхідності для накладення арешту на спірне майно, оскільки наявність обтяження на нерухоме майно сторін вже забезпечує захист прав як однієї сторони, так і іншої.

Проте перебування спірного майна в іпотеці не є достатньою підставою для відмови у вжитті заходів забезпечення зустрічного позову і накладення арешту на спірне майно, оскільки теоретично не виключена можливість дострокового виконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором, припинення іпотеки, а відтак і звільнення майна з-під арешту.

Зважаючи на те, що між сторонами існує спір з приводу розподілу спільно набутого майна, на думку суду є підстави для вжиття заходів забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Разом з тим вимоги відповідача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 користуватися спірним приміщенням, здавати його в оренду тощо не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. Використання позивачкою спірного приміщення для здійснення підприємницької діяльності, здача його в оренду, не вжиття заходів до належного утримання майна не є підставою для вжиття заходів забезпечення зустрічного позову у обраний відповідачем спосіб. ОСОБА_2 не позбавлений можливості відшкодувати понесені ним витрати на поліпшення спірного майна у випадку доведеності проведення ним ремонту в цьому приміщенні за власні кошти.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 .

Питання про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги, судом апеляційної не вирішується, оскільки відповідно до ст. 264 ЦПК України вказані питання вирішуються судом першої інстанції при ухваленні судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2020 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково. Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_5

В іншій частині заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: М.С.Гончар

Г.С. Подліянова