КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/5827/19 Головуючий у І інстанції Бабко В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

у квітні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його вимоги наступними обставинами.

16.01.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 16.01.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г., зареєстрованої у реєстрі за № 99, було укладено договір позики.

Відповідно до умов даного договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у приватну власність грошову суму в розмірі 522 888,50 грн. і зобов`язався повернути позикодавцю у строк і на умовах, передбачених цим договором.

Станом на день пред`явлення цього позову відповідачем не здійснено повернення позики в жодній частині, що має наслідки порушення договору позики від 16.01.2019 року а також прав та законних інтересів позивача щодо можливості повернення належних йому коштів.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 522 888,50 грн., пеню за прострочення виконання зобов`язання на підставі умов договору в розмірі 60 132,18 грн., 48% річних від простроченої суми заборгованості - 15 815,59 грн., що загалом становить 598 836, 27 гривень. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на надання правової допомоги.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 598 836,27 грн. (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот тридцять шість гривень) 27 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 54 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 988,36грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, судом першої інстанції не враховано положення статей 1003-1006 ЦК України, та не надано належної оцінки тій обставині, що за змістом виданої довіреності ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_3 укладати від власного імені будь-яких договорів позики, писати розписки. В свою чергу, ОСОБА_3 не мала жодних правових підстав та повноважень підписувати такі договори позики від імені ОСОБА_1 та розписки, а тим більше, отримувати від ОСОБА_2 будь-які грошові кошти.

Наголошує на тому, що відповідачу по справі стало відомо про укладений договір позики та розписку лише з матеріалів позовної заяви.

Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 дій, підтверджуючих схвалення укладеного ОСОБА_3 договору позики та написання розписок, оскільки доказів такого схвалення матеріали справи не містять.

Щодо обставин укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2019 року між Національним банком України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , апелянт зазначає, що такий договір було укладено внаслідок морального тиску на ОСОБА_1 з боку майбутніх співвласників з використанням на свою користь відсутності у ОСОБА_1 юридичного фаху у вказаних правовідносинах. Звертає увагу апеляційного суд на те, що нею не підписувався Акт приймання-передавання житлового будинку, будь-які договори щодо поділу предмету договору - об'єкту нерухомості не укладались та нотаріально не посвідчувались, до приватного нотаріуса із заявою про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про її право спільної часткової власності на 1/100 частину житлового будинку не зверталась та нікого не уповноважувала на вчинення таких дій.

Таким чином, на думку апелянта, розглядаючи спір, суд першої інстанції не з`ясував справжню правову природу договору позики та боргової розписки, які фактично є нічим іншим, як «зловмисним» умислом повіреного, направленого на заподіяння шкоди довірителю.

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про безпідставність її доводів, з огляду на обсяг повноважень, визначених у Довіреності, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 . Зокрема вважає, що пункт довіреності, який передбачає повноваження довіреної особи вчиняти всі інші юридично-значимі дії, пов`язані із цією довіреністю в межах наданих повноважень, свідчить про наявність у ОСОБА_3 права на оплату належних із ОСОБА_1 платежів за Договором купівлі-продажу, у зв`язку із чим мала повноваження вчиняти усі інші юридично-значимі дії, пов`язані із цією довіреністю.

Зазначає, що правовідносини, які виниклі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі Довіреності, не мають ніякого відношення до ОСОБА_2 та не можуть слугувати підставою для ухилення від повернення отриманої суми позики.

Зауважує, що матеріали справи містять докази, які достовірно підтверджують, що ОСОБА_1 однозначно та беззаперечно схвалила укладений її представником договір позики, позаяк вчинила ряд конклюдентних дій, що доводять її дійсні наміри та мету, яку вона бажала досягти в кінцевому результаті, зокрема: 16.01.2019 року разом з НБУ, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклала Договір купівлі-продажу, за яким придбала 1/100 частку у праві власності на житловий будинок. Отримавши копію Акта приймання-передавання 1/100 частки у праві власності на житловий будинок, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про проведення реєстрації права власності на таку частку.

Позивач заперечує також існування зловмисної домовленості між ним та ОСОБА_3 .

Свій відзив на апеляційну скаргу подала також третя особа - ОСОБА_3 , в якому зокрема заперечує проти задоволення скарги, а доводи відповідача вважає необґрунтованими та безпідставними.

Зокрема, пояснила, що ОСОБА_1 було добре відомо як про укладення Договору позики, так і про видачу розписки, позаяк зазначені правочини здійснювалось за її прямою вказівкою для виконання повноважень передбачених Довіреністю.

Так, Довіреністю від 16.01.2019 ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 діяти від її імені та в її інтересах, а саме: представляти її інтереси в НБУ з питань оплати належних з неї платежів за договором купівлі-продажу нерухомого майна, здійснювати від її імені платежі без відкриття рахунку, вносити грошові кошти без відкриття рахунку; підписувати від імені ОСОБА_1 акт приймання-передачі житлового будинку до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2019; представляти інтереси ОСОБА_1 у державного реєстратора з питань державної реєстрації прав власності на належну їй 1/100 частку у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 тощо.

В цей же день ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 з проханням отримати від ОСОБА_2 кошти в сумі 522 888,50 грн., задля подальшої оплати належної їй 1/100 частки житлового будинку (літ. А) , загальною площею - 1514,4 кв. м, житловою площею - 679,6 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 522 888,50 грн., яку вона набула на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна.

У зв`язку із зазначеним вище на виконання умов Договору купівлі-продажу нерухомого майна, 16.01.2019 між ОСОБА_3 , як повіреною ОСОБА_6 , та ОСОБА_2 було укладено Договір позики грошей, за яким ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняла у приватну власність грошову суму в розмірі 522 888,50 грн, яку ОСОБА_1 зобов`язалася повернути ОСОБА_2 у строк і на умовах, передбачених цим Договором, про що видано розписку.

Відповідно до пункту 2 Договору позики, позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору позики готівкою для оплати платежу за Договором купівлі-продажу нерухомою майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. 16.01.2019, зареєстрованого в реєстрі за Л» 94, який сплачуватиме повірена ОСОБА_3 .

Надалі зазначені кошти в сумі 522 888,50 грн, були переказані ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 на рахунок Національного банку України, як оплата вартості 1/100 частки житлового будинку, що підтверджується відповідними квитанціями від 16.01.2019 (копії платіжних документів містяться в матеріалах справи), та повністю узгоджується з п. 2.1. Договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, ОСОБА_1 попередньо схвалила дії ОСОБА_3 щодо укладання Договору позики га видачі розписки, задля подальшої оплати нею 1/100 частки у праві власності на житловий будинок.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кацинський О.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Мостовий О.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку третьої особи у справі такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 03.12.2018 між ОСОБА_1 , як учасником аукціону та Товарною біржею «Універсальна товарно-сировинна біржа» як Організатором аукціону укладений договір № 89/128 про визначення умов участі в аукціоні з продажу державного майна - лоту № 1 житловий будинок (літ. «А») загальною площею 1514,6кв.м, житловою - 679,6кв.м. (інвентарний номер - 21/0000). Початкова вартість продажу лота № 1 - 52 288 850,00грн.

03.12.2018 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір у вигляді Довіреності від 03.12.2018р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського округу, Оніщуком О.М. , зареєстрованої в реєстрі за № 1624, за умовами якого зазначені особи уповноважили ОСОБА_1 представляти їх інтерес в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, громадських організаціях, будь-яких підприємств, установах, організаціях, незалежно від форм власності, підпорядкування та галузевої належності, в тому числі у відповідних державних адміністраціях, місцевих, районних органах нотаріату, органах державного земельного кадастру та Держгеокадастру, його структурних підрозділах, перед суб`єктами державної реєстрації прав, на товарній біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа» з питань придбання (купівлі) на аукціоні на ім`я довірителів, по 1/3 частці кожному, нерухомого майна, а саме житлового будинку (літ. «А»), загальною площею -1514,4кв.м., житловою площею - 679,6кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0535га, що розташована: АДРЕСА_1 (п`ять), визначена планом меж земельної ділянки за кадастровим номером: :76:013:0001, цільове призначення земельної ділянки: інша комерційна діяльність, для експлуатації і обслуговування житлового будинку.

Згідно Протоколу № 1 Проведення повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України від 07.12.2018, переможцями аукціону нерухомого майна, а саме житлового будинку (літ. «А»), загальною площею -1514,4кв.м., житловою площею - 679,6кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0535га, що розташована: АДРЕСА_1 (п`ять), визначена планом меж земельної ділянки за кадастровим номером: :76:013:0001, цільове призначення земельної ділянки: інша комерційна діяльність, для експлуатації і обслуговування житлового будинку стали: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1

16.01.2019 ОСОБА_1 видала на ім`я ОСОБА_3 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Сліньковою І.Г., зареєстровану в реєстрі за № 99, якою вона уповноважила ОСОБА_3 представляти інтереси, а саме:

«- представляти мої інтереси в будь-якій банківській установі, в тому числі в Національному банку України з питань оплати належних з мене платежів за Договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. 16 січня 2019 року за реєстровим №94, здійснювати від мого імені платежі без відкриття рахунку, вносити грошові кошти без відкриття рахунку, відкривати на моє ім`я будь-які рахунки, в тому числі поточні, розпоряджатись цими рахунками, отримувати виписки по цих рахунках, одержувати через касу банку будь-які суми з цих рахунків і поповнювати їх, підписувати платіжні доручення, чеки та інші платіжні документи, проводити будь-які операції з цими рахунками, мати право розпорядчого підпису про проведенні грошових операцій по цим рахункам, закривати рахунки;

- підписувати від мого імені акт приймання-передачі житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ять) до Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. 16 січня 2019 року за реєстровим №94;

- представляти мої інтереси в Департаменті державної реєстрації Міністерства юстиції України, Департаменті державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у відповідному управлінні державної реєстрації, у відповідному відділі державної реєстрацій прав на нерухоме майно, у відповідних державних адміністраціях, місцевих, районних, радах, у державного реєстратора, в органах нотаріату, Центрах надання адміністративних послуг, у відповідному бюро технічної інвентаризації з питань державної реєстрації права власності на належну мені 1/100 частку у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ять);

- представляти мої інтереси в Департаменті культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з будь-яких питань пов`язаних з укладенням охоронного договору на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ять), подавати від мого імені будь-які документи, довідки, листи, погодження, отримувати належні мені документи, розписуватись за мене, в тому числі підписати охоронний договір на умовах на власний розсуд представника, подавати від мого імені будь-які запити, заяви необхідні для отримання погодження на відчуження пам`ятки архітектури, отримати вищевказане погодження;

- представляти мої інтереси в усіх підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форм власності, підпорядкування та галузевої належності, в тому числі в Центрах надання адміністративних послуг, в Державній службі з питань геодезії України та її структурних підрозділах, в органах державного земельного кадастру, у відповідному бюро технічної інвентаризації, житлово-експлуатаційних конторах, ОСББ, в установах зв`язку, органах архітектури, пожежного нагляду, санітарно-епідеміологічних станціях, органах енергетичного нагляду, органах теплопостачання, газового господарства органах водоканалу, телефонного зв`язку, в органах нотаріату, органах Державне; фіскальної служби України, органах податкової інспекції, у відповідних держаних адміністраціях, з питань узгодження та проведення проектно-ремонтних робіт у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ять), отримання відповідних дозволів, введення експлуатацію, а також укладання будь-яких договорів, необхідних для експлуатації вищевказаного житлового будинку, укладати та підписувати від мого імені договори оренди зазначеного житлового будинку, самостійно визначаючи суми, терміни та інші умови договорів, здійснювати поточний ремонт вищевказаного житлового будинку, ремонтувати та замінювати санітарно-технічні прилади і пристрої, що вийшли з ладу через невідповідну експлуатацію, механічне пошкодження, тощо, здійснювати нагляд за вищевказаним житловим будинком, мати до нього вільний доступ, подавати від мого імен будь-які заяви, що стосуються виконання цієї довіреності, отримувати довідки чи інші документи, розписуватись за мене, вносити необхідні платежі, які стосуються реалізації мого права власності на 1/100 частку у праві власності на вищевказаний житловий будинок, адміністративний збір, державне мито;

- оформлювати та отримувати всі документи необхідні для відчуження належної мені 1/100 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, погодження на відчуження пам`ятки архітектури. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Висновок про експертну оцінку нерухомого майна, довідки пре склад зареєстрованих осіб у вищевказаному житловому будинку, довідки про відсутність Заборгованості; інформаційне довідки, замовити та отримати технічний паспорт;

- вчиняти всі інші юридично-значимі дії, пов`язані з цією довіреністю в межах наданих повноважень.»

З матеріалів справи також вбачається, що 16.01.2019 року між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), від імені та в інтересах якої на підставі довіреності, посвідченої 16.01.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. зареєстрованої у реєстрі за № 99, діяла ОСОБА_3 , було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняла у приватну власність грошову суму в розмірі 522 888, 50 грн., зобов`язавшись повернути у строк та на умовах, передбачених цим договором.(том 1 а.с. 18)

Згідно пункту 2 договору позики від 16.01.2019 року, позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього договору готівкою для оплати платежу за Договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. 16 січня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі 94, який сплачуватиме повірена ОСОБА_3 .

Згідно пункту 3 договору позики від 16.01.2019 сторони домовилися, що Позичальник зобов`язаний повернути суму коштів (Позику), зазначену у п.1 Договору, в повному обсязі у строк до 16 березня 2019 року включно. Вказаний строк може бути продовжений за взаємною згодою сторін.

Договір підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Встановлено також, що 16.01.2019 року ОСОБА_3 власноруч написала розписку про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 522 888,50 грн. на виконання Договору позики від 16.01.2019 року. (том 1 а.с. 19)

Ухвалюючи рішення про задоволення заявленого позову, суд першої інстанції вважав встановленим факт укладення між сторонами по справі договору позики від 16.01.2019 року, як правочину, який учинений представником з перевищенням повноважень із наступним схваленням ОСОБА_1 . Діями, що свідчать про схвалення, суд вважав те, що на час підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2019 ОСОБА_1 визнавала, що довірена особа перерахувала кошти, та підписавши договір-купівлі продажу нерухомого майна від 16.01.2019, не звернулась до Національного банку України із заявою про повернення перерахованих коштів або із заявою про неприйняття таких коштів за оплату вартості 1/100 частки житлового будинку.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (частини перша, третя статті 238 ЦКУкраїни).

Згідно положень статті 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до частини першої статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 надала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в будь-якій банківській установі, в тому числі в Національному банку України, щодо дій по внесенню оплати за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2019 року; підписувати акт приймання-передачі житлового будинку, представляти її інтереси в державних органах, що здійснюють державну реєстрацію права власності на нерухоме майно; представляти її інтереси в Департаменті культури Виконавчого органу КМДА щодо питань, пов`язаних з укладанням охоронного договору на житловий будинок; представляти її інтереси в усіх підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форм власності, з питань узгодження та проведення проектно-ремонтних робіт у житловому будинку; а також оформлювати всі необхідні документи для відчуження належної їй частки в нерухомому майні.

Для цього ОСОБА_1 надала ОСОБА_3 право здійснювати конкретні, визначені у довіреності дії.

Повноважень повіреного на укладення договору позики з ОСОБА_2 та отримання грошових коштів за цим договором довіреність не містить.

Таким чином, аналіз змісту довіреності свідчить про надання повіреним права на внесення від імені ОСОБА_1 грошових коштів в банківські установи як оплату за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2019 року, підписання Акту приймання-передавання, вчинення дій по оформленню та державній реєстрації права власності на частину конкретного нерухомого майна, вчинення дій по представництву інтересів власника частини нерухомого майна в установах і організаціях для вирішення питання проведення проектно-ремонтних робіт та оформлення документів, необхідних для відчуження частки у конкретному нерухомому майні. Проте, вказана довіреність не містить визначених довірителем повноважень на укладення повіреними інших за правовими наслідками для довірителя договорів, зокрема довіреністю не обумовлено права повіреного на укладення договору позики та отримання від її імені грошових коштів за цим договором.

Зазначене свідчить про те, що представник ОСОБА_3 з власної ініціативи вчинила дії, на які ОСОБА_1 її взагалі не уповноважувала, та які несуть правові наслідки, що не мають юридичного зв`язку із визначеними довіреністю повноваженнями, а отже їх не можна вважати перевищенням повноважень.

Підписання цивільно-правової угоди представником без належно оформлених повноважень підписанта на її вчинення, тягне за собою недійсність правочину та не може вважатись перевищенням повноважень.

З огляду на вказане, положення статті 241 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, та дійшов необґрунтованого висновку про перевищення представником повноважень та подальше схвалення таких дій довірителем. Не встановив, що укладений таким чином між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 правочин не створив цивільних прав та обов`язків для ОСОБА_1 , що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд відповідно вирішує питання про покладення судових витрат, понесених відповідачем на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року скасувати.

Постановити у даній справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8 982 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривень 55 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.