Справа № 288/1718/20
Провадження № 2/288/494/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради, Попільнянського району, Житомирської області, Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Корнинської селищної ради, Попільнянського району, Житомирської області (далі відповідач -1), Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі відповідач -2), Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (далі відповідач- 3) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка постійно, до дня смерті, проживала у АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем померлої за законом, та спадщину після смерті матері прийняла, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері, ввійшло право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», село Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 5,13 умовних кадастрових гектари без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на території колишньої Турбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, так як мати позивача була членом КСП «Перемога» та помилково не була включена в список осіб, що мають право на земельну частку (пай).

Мати позивача була членом колгоспу «Перемога», який у подальшому було реорганізовано у КСП «Перемога» та ПСП «Перемога», яке було його правонаступником.

Відповідно до довідки виданої правлінням колгоспу «Перемога» ОСОБА_2 працювала в колгоспі по 01 січня 1966 року, а у 1933 році була включена в члени колгоспу, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 .

26 грудня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Перемога», було видано державний акт на право колективної власності на землю, де згідно Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, матір позивача включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до архівної довідки виданої архівним сектором Попільнянської РДА, відомості про виключення ОСОБА_2 з членів колгоспу, відсутні.

Згідно інформації, наданої ПСП «Перемога» підтверджено, що ОСОБА_2 , 1917 року народження, була дійсно членом КСП «Перемога», Турбівської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області та мала право на земельну частку (пай) у розмірі, що відповідає розміру паю членів КСП «Перемога» та помилково не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Перемога».

З метою отримання сертифікату на земельну частку (пай) позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, проте їй було відмовлено в зв`язку з тим, що її матір не було включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутись до суду.

Як вбачається з архівного витягу виданого архівним сектором Попільнянської РДА, Колективне сільськогосподарське підприємство «Перемога» є правонаступником колгоспу «Перемога» на підставі протоколу загальних зборів КСП «Перемога» № 1 від 05.10.1992 року. На підставі рішення загальних зборів КСП «Перемога» № 1 від 22.01.2000 року, на базі КСП «Перемога» створено сільськогосподарський виробничий кооператив «Перемога», який в подальшому реорганізовано 22 лютого 2001 року у Приватне сільськогосподарське підприємство, з правонаступником СВК «Перемога» та згідно ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.04.2014 року по справі № 5/46-Б, ліквідовано, а тому, відсутнє підприємство правонаступник, яке могло б задовольнити вимогу позивача та включити померлу до списку осіб, з метою отримання сертифікату про право на земельну частку (пай).

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акту на право колективної власності на землю були чи залишились членами цього підприємства.

Відповідно до інформації виданої Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, розмір земельної частки (паю) по реорганізованому КСП «Перемога», село Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, становить 5,13 в умовних кадастрових гектарах, а вартість 7 956 гривень 00 копійок.

Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 5,13 без визначення меж в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати без їх участі, проти задоволення позовної заяви не заперечують.

Представник відповідача Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить провести судовий розгляд справи за відсутності представника від відділу, заперечень проти позову не мають.

Представник Попільнянської РДА Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить справу провести без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 105 /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 22 липня 1968 року Королівським бюро ЗАГС Попільнянського району, Житомирської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , запис за № 8 /а.с. 10/.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 16 квітня 1974 року Корнинським бюро ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 одружилась з ОСОБА_6 , після одруження змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 », запис за № 50 /а.с. 10/.

Довідкою № 131/261 від 08 липня 2009 року виданою Інститутом мовознавства ім. О.О. Потебні, передбачено, що з лінгвістичного погляду прізвище « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 » (українські варіанти), які належать одній і тій особі чи одній родині, про що свідчать подані документи, вважаються цілком ідентичними /а.с. 11/.

Як вбачається з довідки № 2642 від 21 жовтня 2020 року Виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Королівка, Попільнянського району, Житомирської області, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала одиноко /а.с. 12/.

Відповідно до довідки № 2734 від 04 листопада 2020 року Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробляла присадибну земельну ділянку, здійснювала ремонт будинку, користувалась майном померлої у шестимісячний термін від дня її смерті /а.с. 13/.

Згідно повідомлення № М-50/0-0.31-47/146-20 від 01 листопада 2020 року Відділу у Попільнянському районі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, згідно «Документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Перемога» Турбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області», державного акту ЖТ 04-26000030 на право колективної власності на землю, виданого КСП «Перемога» по с. Турбівка, Попільнянського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 1 від 26.12.1995 року, ОСОБА_2 , не включена до списків громадян КСП «Перемога», які мають право на отримання земельної частки (паю). Розмір земельної частки (паю) по сертифікату по реформованому КСП «Перемога» становить 5,13 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (паю) становила 7965 гривень (без врахування коефіцієнтів індексації) /а.с. 14/.

Архівною довідкою № 05-03/380 від 09 листопада 2020 року виданою Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області визначено, що в документах архівного фонду колгоспу «Перемога», КСП «Перемога» с. Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, в протоколах засідань правління колгоспу та загальних зборів колгоспників за 1973-1995 роки, відомості щодо виключення з членів колгоспу «Перемога» та з членів КСП «Перемога» с. Турбівка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено. Документи архівного фонду колгоспу «Перемога» КСП «Перемога» с. Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області надійшли на зберігання до архіву за 1973 -2000 роки. А тому, підтвердити факт виключення з членів колгоспу ОСОБА_2 за період з 01 січня 1966 року по грудень 1972 року, не являється можливим /а.с. 15/.

Як вбачається з повідомлення Відділу у Попільнянському районі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області № М-53/0.31-49/146-20 від 10 листопада 2020 року, відповідно до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Перемога», який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю ЖТ 04-26000030, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 26.12.1995 року, ОСОБА_2 , не включена. Тому в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та ліквідацією КСП «Перемога», села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) та їй не може бути виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) /а.с. 16/.

Відповідно до Архівного витягу з Статуту КСП «Перемога» с. Турбівка Попільнянського району затвердженого протоколом загальних зборів КСП від 05.10.1992 року № 1 виданого Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області № 05-03/379 від 06 листопада 2020 року, на базі КСП «Перемога» вирішено створити сільськогосподарський виробничий кооператив «Перемога» /а.с. 17/.

Згідно детальної інформації про юридичну особу, ПСП «Перемога» на підставі судового рішення 20 травня 2014 року відбувся запис про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням банкрутом /а.с. 18/.

Довідкою № 145/л від 14 листопада 2012 року виданою ПСП «Перемога» визначено, що ОСОБА_2 , 1917 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день видачі КСП «Перемога» державного акту на право колективної власності на землю, дійсно була членом вказаного підприємства та помилково не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) /а.с. 19/.

Як вбачається з Трудової книжки колгоспника № 204 заповненої 22 січня 1968 року, ОСОБА_2 , 1917 року народження, 1933 року вступила в члени колгоспу «Перемога», Турбівська сільська рада Попільнянського району Житомирської області, працювала на посаді різноробочою, з 1933 року по 1966 рік /а.с. 20/.

Відповідно до довідки № 107 від 31 січня 1968 року виданої управлінням колгоспом «Перемога», ОСОБА_2 дійсно перебувала членом колгоспу «Перемога», вступила в колгосп 01 липня 1933 року, працювала у колгоспі з 01 січня 1946 року по 01 січня 1966 року /а.с. 21/.

Згідно повідомлення № 235/02-14 від 03 листопада 2020 року виданого Попільнянською державною нотаріальною конторою Центрально Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Перемога», села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як спадкоємцем не надано документів, що підтверджують право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) члена КСП «Перемога» /а.с. 22/.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_5 виданого 21 березня 2019 року та Пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 серії НОМЕР_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є інвалідом 2 групи безстроково /а.с. 8-9/.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними (пункт 2).

Частина 5 даного Указу вказує, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Пункт 7 вищевказаного Указу визначає, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, визначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Як передбачено з вищевказаного Закону, в редакції чинній на даний час, головним тимчасовим розпорядником не витребуваних та нерозподілених земель є органи місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вищезазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Стаття 5 вищевказаного Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Як вбачається з статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Згідно ст. 46, п. 2 ч. 1 ст. 49 Глави 4 та ст. 67 Глави 7 Закону України «Про нотаріат», Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті фізичних осіб може бути видане на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) чи договорів дарування, міни, чи свідоцтва про право на спадщину, чи рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , за життя, правомірно набула права на земельну частку (пай) розміром 5,13 в умовних кадастрових гектарах, як член реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», село Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області. А тому, право на вказану земельну ділянку увійшло до складу її спадщини.

Як вбачається з частини першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7; Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року № 899-ІV; статтями, 131, 152 Земельного Кодексу України; статтям 373, 374, 386, 392, 1217, 1220-1221, 1223, 1225, 1268-1270, 1297 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради, Попільнянського району, Житомирської області, Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 5,13 без визначення меж в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник