Справа № 464/5209/20
пр.№ 2/464/1475/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

при секретарі Захарчук О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" звернувся з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" "ВУСО", місцезнаходження м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 суму завдано внаслідок ДТП шкоди у розмірі 15073 (п`ятнадцять тисяч сімдесят три) грн. 76 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (страховик) і ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3823791 від 15.09.2017 року (внутрішній реєстраційний номер договору 3-01), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_1 . 25.09.2018 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілем Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем ACURA RDX, д.н.з НОМЕР_2 під управлінням відповідача ОСОБА_1 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої Страховиком. Відповідно до рахунку № АР00032040 від 17.10.2018 року, рахунку № від 18 12.2018 року, наряд-замовлення № від 22.12.2018 року, видаткової накладної № від 18.12.2018 року, наряд-замовлення № від 22.12.2018 року вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 25 309,80 грн. Так, гідно умов договору страхування ПрА`Г «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхованого відшкодування на загальну суму 25 309,80 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» па підставі заяви страхувальника, що підтверджується страховим актом № 10193-02 від 24.10.2018 року, доповненням №1 від 21.12.2018 року до страхового акту № 10193-02 та платіжними дорученнями. Цивільна відповідальність винної особи на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7277377. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою на виплату страхового відшкодування (регресною вимогою). При здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування за Полісом ПрА`Г «СК «ПЗУ Україна» було враховано знос у розмірі 70,00%, а також виключено із рахунку СТО вартість ущільнювача дверей, молдингу дверей, наклейки дверей на загальну суму 3 033,90 грн . то стверджується розрахунком страхового відшкодування до страхового акту № UA 085/L01/01. Таким чином розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «ПЗУ «Україна» за полісом АМ/7277377, з урахуванням положень Закону N 1961-1V, склав 7202,14 грн. Сума понесених збитків (з урахуванням положень цього ж Закону) в повному обсязі не відшкодована, тому з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та фактично завданими збитками в сумі 15 073,76 гри. підлягає стягненню з винної особи. Ціна позову була розрахована наступним чином: 25 309,80 грн. 3 033,90 грн 7 202,14 грн. = 15 073,76 грн., де 25 309,80 грн. фактично заподіяний розмір збитків; 3 033,90 грн. вартість ущільнювача дверей, молдингу дверей, наклейки дверей, які ПрАТ СК «ПЗУ Україна» вирахувало під час здійснення страхового відшкодування за Полісом АМ 7277377; 7 202,14 грн. розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», за полісом АМ/7277377. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

Відповідач ОСОБА_1 відзив до суду не направляла.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, беручи до уваги матеріали позовної заяви та відсутність відзиву на позов, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого:

страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 993 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положеннями статті 5 Закону України "Про страхування" визначено форми страхування - добровільну та обов`язкову.

При цьому, одним із видів обов`язкового страхування в Україні, закріпленим у статті 7 Закону України "Про страхування" є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (пункт 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц).

Судом встановлено, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3823791 укладеного між приватним акціонерним товариством «СК "ВУСО" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) між позивачем та потерпілою стороною виникли договірні відносини з приводу страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Мазда 6», н.з. НОМЕР_3 зі строком дії з 27 вересня 2017 року до 26 вересня 2018 року.

При цьому, згідно п. 3.1 вказаного договору визначено, що страховими випадками є дорожньо-транспортна пригода (ДТП), що сталася внаслідок зіткнення (контакту) застрахованого ТЗ з іншим ТЗ учасником ДТП, яке сталося з вини водія іншого ТЗ-учасника ДТП, особа та вина якого встановлена у порядку, визначеному законом.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вбачається, що 25.09.2018 у м.Львові по вул. Рубчака, між транспортними засобами ACURA RDX, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та "Мазда 6" р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 сталося ДТП, у ході якої автомобіль страхувальника зазнав механічних пошкоджень.

З цього, слідує, що учасники ДТП склали повідомлення про ДТП - європротокол без участі працівників відповідних підрозділів МВС України, керуючись пунктом 2.11 Правил дорожнього руху України та пунктом 33.2 статті 33 Закону та примітки до статті 124 КУпАП. Згідно з пунктом 14 європротоколу від 25.09.2018 року, відповідач ОСОБА_1 визнала свою вину у скоєнні ДТП.

Згідно з пунктом 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП (Європротокол).

За вищевикладених обставин, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, документів, зазначених у ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже факт вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і її вина не підлягає доказуванню.

26.09.2018 ОСОБА_2 у зв`язку із настанням страхового випадку вказаного вище числа, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору № 3823791 від 27.09.2017.

Відповідно до страхового акту №10193-02 від 24.10.2018 та доповнення № 1 до страхового акту № 10193-02 від 21.12.2017 подія, а саме ДТП, яка відбулась 25.09.2018 та за результатами якої, застрахований, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 3823791, автомобіль марки "Мазда 6" зазнав механічних пошкоджень, визнано страховою та позивачем прийнято рішення про відшкодування у розмірі 25309 грн. 80 коп., підтверджених згідно: рахунку на оплату № АР00032040 від 17.10.2018; № АР00032040 від 17.10.2018 року; рахунку № від 18 12.2018 року; наряд-замовлення № від 22.12.2018 року; видаткової накладної № від 18.12.2018 року, наряд-замовлення № від 22.12.2018 року.

Копіями платіжних доручень № 23904 від 24.10.2018 та № 28650 від 22.12.2018, підтверджено, що позивачем потерпілому виплачено відшкодування у розмірі 25309 грн. 80 коп.

На підставі вказаних фактичних даних, судом встановлено, що позивачем, у відповідності до положень 10 Договору виконано договірні зобов`язання.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача, власника автомобіля ACURA RDX, д.н.з НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». У зв`язку із ДТП, що мала місце 25.09.2018, із завдання шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, між потерпілою особою власником автомобіля "Мазда 6" д.н.з. НОМЕР_3 та страховиком ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло деліктне зобов`язання.

ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою на виплату страхового відшкодування (регресною вимогою). При здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування за Полісом ПрА`Г «СК «ПЗУ Україна» було враховано знос у розмірі 70,00%, а також виключено із рахунку СТО вартість ущільнювача дверей, молдингу дверей, наклейки дверей на загальну суму 3 033,90 грн. то стверджується розрахунком страхового відшкодування до страхового акту № UA 085/L01/01. Таким чином розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «ПЗУ «Україна» за полісом АМ/7277377, з урахуванням положень Закону N 1961-1V, склав 7202,14 грн. Сума понесених збитків розраховується наступним чином: 25 309,80 грн. 3 033,90 грн 7 202,14 грн. = 15 073,76 грн., де 25 309,80 грн. фактично заподіяний розмір збитків; 3 033,90 грн. вартість ущільнювача дверей, молдингу дверей, наклейки дверей, які ПрАТ СК «ПЗУ Україна» вирахувало під час здійснення страхового відшкодування за Полісом АМ 7277377; 7 202,14 грн. розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», за полісом АМ/7277377, відтак різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та фактично завданими збитками в сумі 15 073,76 гри.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищевикладене, суд встановив, що 25.09.2018 мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка підтверджена даними європротоколу, що не оспорюється її учасниками, зокрема відповідачем, визнана позивачем як страховий випадок, у зв`язку із чим здійснено страхове відшкодування потерпілому, як наслідок до останнього (страховика потерпілого) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. За таких обставин, акціонерне товариство «Страхова компанія "ВУСО» провела виплату страхового відшкодування за заявою ОСОБА_2 відповідно до умов добровільного страхування наземного транспорту у розмірі 25309 грн. 80 коп., з урахуванням вищевказаного розрахунку збитків, а саме: 25 309,80 грн. 3 033,90 грн 7 202,14 грн. = 15 073,76 грн., де 25 309,80 грн. фактично заподіяний розмір збитків; 3 033,90 грн. вартість ущільнювача дверей, молдингу дверей, наклейки дверей, які ПрАТ СК «ПЗУ Україна» вирахувало під час здійснення страхового відшкодування за Полісом АМ 7277377; 7 202,14 грн. розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», за полісом АМ/7277377, то після проведення такої виплати з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також на положення ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 1194 ЦК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 15073,76 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.

Беручи до уваги, що суд прийшов до переконання про задоволення позову, відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

На підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" "ВУСО", місцезнаходження м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 () заборгованість у розмірі 15073 (п`ятнадцять сімдесят три) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" "ВУСО", місцезнаходження м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 () судовий збір у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві грн.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія" "ВУСО", місцезнаходження м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 ().

Відповідач: ОСОБА_1 (проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текс рішення складено та підписано 24.11.2020.

Головуюча Сабара Л.В.