Справа № 642/5768/20
Провадження № 2/642/1654/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Ленінського районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

з участю секретаря Мотора В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, вказуючи, що подружні відносини з відповідачем припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2018 року. Шлюб між сторонами фактично припинено, примирення неможливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб має формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Витрати зі сплати судового збору просив залишити за ним.

Ухвалою суду від 12.11.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідач також в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу без її участі.

В силу положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 15.06.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, свідоцтво серії НОМЕР_1 , актовий запис №754.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2018 року, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні.

Спір щодо місця проживання та утримання неповнолітньої дитини на даний час відсутній.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно з ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, що підтверджується її заявою в матеріалах справи.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати.

Згідно вимог ст. 113 СК України, суд залишає відповідачу прізвище « ОСОБА_1 ».

При цьому, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про покладення на відповідача витрат, пов`язаних з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадського стану, оскільки компенсація вказаних витрат не передбачена законом при розгляді позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12-13, 76-81, 206, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 15.06.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №754.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Головуючий: