Провадження № 2/521/3685/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Бобуйок І.А.,
секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
04.09.2020 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила суд: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою під АДРЕСА_2 , посилаючись на такі обставини.
Згідно позовної заяви, 30.05.1994 р. рішенням №688 Виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів - п.2 , було прийнято рішення про закріплення 2 кімнати житловою площею 33,5 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_3 , за громадянкою ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4 . 15.06.1994 р. був виданий ордер на житлове приміщення №99, серія ІР, на право вселення до житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_3 . 01.06.2007 р. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та позивачкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , після смерті чоловіка, позивачка сама постійно проживала та проживає на даний час в квартирі АДРЕСА_3 , та несе всі витрати по утриманню квартири.
Згодом позивачці стало відомо, що в квартирі АДРЕСА_3 , зареєстрована ОСОБА_2 , що підтверджується випискою із домової книги про склад сім`ї і реєстрацію №489 від 12.12.2019 р. Відповідач була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , - 06.05.1998 р., але не проживала та речі особисті також не зберігала. Тобто, уже понад 20 років. Відповідач за вищезазначеною адресою: не проживає; витрати по утриманню квартири не сплачує: особистих речей не зберігає, не з`являється, на зв`язок не виходить; жодної допомоги для утримання квартири не надає; добровільно з реєстрації не знімається.
Але за весь цей час, поки відповідачка зареєстрована квартирі, позивачка вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг у зв`язку з реєстрацією відповідача в квартирі та змушена звернутися до суду з відповідними позовними вимогами.
У зв`язку з реєстрацію відповідача в квартирі АДРЕСА_2 порушується право позивачки користування квартирою, так як на відповідача, також нараховуються платежі за житлово - комунальні послуги. Витрати по утриманню квартири несе особисто позивачка і ці витрати є для неї істотними. Лише ТОВ «ІНФОКС» філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» щомісячно нараховує на 2 осіб - 557 грн. Позивачка отримує мінімальну пенсію і має статус «Дитина війни», оскільки вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Більш ніж двадцять років вона несла всі витрати по утриманню квартири самостійно, але в даний час отримуючи мінімальну пенсію, дуже скрутно нести такі затрати. Отже, в зв`язку з тим, що відповідач ніякого інтересу до квартирі АДРЕСА_2 не проявляє, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше двадцяти років, у зв`язку з чим, повинний бути визнаним таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.
В судове засідання позивачка не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 30.05.1994 р. рішенням №688 Виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів - п.2, було прийнято рішення закріпити 2 кімнати житловою площею 33,5 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_3 , за громадянкою ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4 (а.с.5-7).
15.06.1994 р. був виданий ордер на житлове приміщення №99, серія ІР, на право вселення до житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_3 (а.с.7).
01.06.2007 р. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, серія НОМЕР_1 , актовий запис №219 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, серія НОМЕР_2 , актовий запис №208 (а.с.13).
Судом встановлено, що у квартирі зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , яка більше ніж 20 років, не проживає, не здійснює оплату за квартиру. Своїх речей у квартирі не має, вселитися спроб не чинила, але зніматися з реєстраційного обліку добровільно не бажає.
Факт не проживання відповідачки за вказаною адресою, підтверджується актом про не проживання від сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 12.12.2019 року, що завірений начальником дільниці № 2 КП ЖКС «Хмельницький» (а.с.15), актом про не проживання від сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 25.01.2019 року, що завірений начальником дільниці № 2 КП ЖКС «Хмельницький» (а.с.16); актом про не проживання від сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 26.03.2020 року, що завірений начальником дільниці № 2 КП ЖКС «Хмельницький»; актом про не проживання від сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 27.06.2020 року, що завірений начальником дільниці № 2 КП ЖКС «Хмельницький»; актом про не проживання від сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 28.09.2020 року, що завірений начальником дільниці № 2 КП ЖКС «Хмельницький»; актом про не проживання від сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 27.11.2020 року, що завірений начальником дільниці № 2 КП ЖКС «Хмельницький».
Судом встановлено, що ТОВ «ІНФОКС» філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» щомісячно нараховує на 2 осіб - 557 грн. На прохання позивачки проводити нарахування лише на одну особу, яка фактично там проживає та все сплачує, а на відповідача не нараховувати, позивачці було відмовлено, що підтверджується листом №3469 від 07.08.2017 р. (а.с. 14) та квитанціями (а.с.18 -19).
Оскільки за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано дві особи, одна з яких тривалий час там не проживає, позивачка змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг виходячи з кількості зареєстрованих осіб за вищезазначеною адресою. Відповідач в силу своєї відсутності, участі по утриманню будинку не приймає, не надає грошових коштів на сплату комунальних платежів, на ремонт приміщень та іншого майна.
Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право.
Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку, відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, особа, може бунт визнана в судовому порядку такою, що втратила право па користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
За змістом Закону, місце проживання - це житло, у якому особа проживає строком більше шести місяців на рік (це єдине, чим відрізняє закон місце проживання від місця перебування). Отже, немає підстав стверджувати, що зняття з реєстрації особи, яка фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, але добровільно не виконує закон та не змінює місце своєї реєстрації, може свідчити чи може спричинити порушення її прав та свобод. Наявність чи відсутність реєстрації не впливає на право власності, адже зняття з реєстрації особи ніяк не впливає на її право власності, не може обмежити її право користування, володіння та розпорядження житлом. Крім того, співвласник житла може в будь-який момент поновити свою реєстрацію у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, підтверджуючі не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити позов.
Суд звертає увагу відповідачки, що зняття з реєстрації особи, яка фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, але добровільно не виконує закон та не змінює місце своєї реєстрації, може свідчити чи може спричинити порушення її прав та свобод. Наявність чи відсутність реєстрації не впливає на право власності, адже зняття з реєстрації особи ніяк не впливає на її право власності, не може обмежити її право користування, володіння та розпорядження житлом. Крім того, співвласник житла може в будь-який момент поновити свою реєстрацію у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 72 ЖК УРСР, ст. 3, 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 267, 280, 282, 352 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою під АДРЕСА_2
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
С У Д Д Я: І.А. Бобуйок