Провадження №: 2/755/4821/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

з секретарем Гриценко О.І,,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування.

03 серпня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 01 жовтня 2020 року. про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, стороною позивача було подано до суду відповідь на відзив сторони відповідача в якому позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у змісті позовної заяви.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 02 жовтня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, представником відповідача поло подано до суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив позивача в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у даних документах.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляфд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2019 року у справі № 336/4247/18 залишеним без змін постановою Запорізького Апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання відшкодувати страхове відшкодування відмовлено.

Дане рішення набрало законної сили.

Таким чином, звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на користь нього суму страхового відшкодування у розмірі 9 850,50 грн.

Згідно із п. 3 ч.1. ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом.

Крім того, згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Судом встановлено, що позивач вже звертався до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з даними вимогами з тих самих підстав та за результатами даного звернення було прийнято рішення суду, яке в свою чергу було залишено без змін апеляційною інстанцією та набрало законної сили.

Крім того, у змісті поданої позовної заяви про стягнення страхового відшкодування позивачем підтверджено, про відсутність в будь-яких судах інших інстанцій та спеціалізацій судового спору між тими самими сторонами про той самий предмет.

Зважаючи на те, що позивач повторно звернувся до суду із даною позовною заявою про стягнення страхового відшкодування з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд вимушений розцінити дії позивача як такі, що вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Таким чином, суд визнає дії представника заявника зловживанням процесуальними правами.

Керуючись ст.ст. 247, 255 - 256, 258, 260-261, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - закрити.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: