Справа № 202/6518/20
Провадження № 2-н/202/151/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Дослідивши матеріали судового наказу, суддя приходить до такого.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Стаття 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 цієї статті у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. А відповідно до п. 4 ч. 3 цієї статті до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» зазначає, що боржник, не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електроенергію.

На підтвердження зазначеної обставини посилається на розрахунок заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 згідно якої заборгованість за спожиту електричну енергію складає 38 598 грн.

Окрім цього, в заяві про видачу судового наказу зазначають, що заборгованість за спожиту електричну енергію становить 38 598 грн.; три проценти річних становлять 427, 17 грн., інфляційні витрати становлять 143, 82 грн., що разом складає - 39 168, 99 грн., а не 36 168, 99 грн., які просить стягнути заявник.

Тобто, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» не надано детального розрахунку заборгованості (із зазначенням заборгованість за спожиту електричну енергію, трьох процентів річних, інфляційних витрат) у сумі 36 168, 99 грн., яку вони просять стягнути з ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

В порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» не містить документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За наведених обставин, враховуючи те, що заяву подано з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Копію ухвали направити заявнику.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда