Справа № 513/973/20
Провадження № 2-о/513/107/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Саратська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

у жовтні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 014117 від 16 жовтня 2002 року, виданого на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 20 серпня 2002 року № 380/А-02, площею 4,40 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області.

Заяву обґрунтував тим, що в державному акті було допущено технічну помилку в написанні по-батькові заявника, а саме: « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », однак Саратською районною державною адміністрацією Одеської області та відділом у Саратському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було відмовлено у виправленні зазначеної помилки та рекомендовано заявнику звернутися до суду.

Заявник у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність та надав для огляду суду оригінал державного акта (а.с. 41).

Представник заінтересованої особи, Саратської районної державної адміністрації Одеської області, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с. 33).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як видно з копій паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12 січня 2007 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, свідоцтва про народження та картки платника податків, повне ім`я заявника ОСОБА_1 (а.с. 7, 8, 9).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 08 вересня 2004 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи загального захворювання (а.с. 10).

Судом у судовому засіданні було досліджено наданий заявником для огляду оригінал державного акта серії ІІ-ОД № 014117 на право приватної власності на землю площею 4,40 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, що був виданий ОСОБА_1 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 20 серпня 2002 року № 380/А-02 (а.с. 42).

З посвідченої начальником архівного відділу Саратської районної державної адміністрації Одеської області копії розпорядження голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 20 серпня 2002 року № 380/А-02 вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,40 га, розташованої на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 11).

На підтвердження факту належності заявнику вищезазначеного державного акта також надано довідку Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області від 25 червня 2020 року № 299 (а.с. 14).

Заявник звертався до відділу у Саратському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області з метою виправлення помилки у по-батькові шляхом внесення змін до державного акта, у чому йому було відмовлено у зв`язку з тим, що на теперішній час внесення змін до державних актів не є можливим, та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом від 17 червня 2020 року № С-42/0-0.390-42/149-20 (а.с. 22).

Також заявнику було відмовлено у внесенні виправлень в державний акт Саратською районною державною адміністрацією Одеської області, що вбачається з листа від 23 червня 2020 року № С-180 (а.с. 23).

Судом встановлено, що внаслідок допущеної технічної помилки заявник позбавлений можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження власним майном, у зв`язку з чим необхідно в судовому порядку встановити факт належності йому правовстановлюючого документа.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Наданими заявником належними та допустимими доказами підтверджено факт належності ОСОБА_1 державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 014117 від 16 жовтня 2002 року, виданого на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 20 серпня 2002 року № 380/А-02, на земельну ділянку площею 4,40 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обставини, викладені у заяві, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому суд дійшов висновку про її задоволення.

Згідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Приймаючи до уваги, що заявник є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору, суд вважає, за можливе судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити. Встановити факт, що державний акт серії ІІ-ОД № 014117 від 16 жовтня 2002 року на право приватної власності на землю, виданий на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 20 серпня 2002 року № 380/А-02, на земельну ділянку площею 4,40 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, виданий на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12 січня 2007 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. Ю. Рязанова