Номер провадження 2/754/6621/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Панченко О.М.

при секретарі - Загуменної К.В.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса КМНО Михайленка Сергія Анатолійовича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до Приватного нотаріуса КМНО Михайленка С.А. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Мотивує вимоги позову тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.06.2019р. у цивільній справі №754/6499/19 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки за адресами:

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :62:146:0114;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0116;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0118;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0120;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0119;

- АДРЕСА_3 , кадастровий номер - :62:202:0138;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0169;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0170;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0088;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0171;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0175;

Рішення набрало законної сили 19.07.2019 р.

Крім того, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2019р. у справі №759/11988/19 за ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер - :75:168:0027.

Рішення набрало законної сили 10.09.2019 р.

Отримавши вищезазначені рішення суду, позивачка через свого представника звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. із заявою про державну реєстрацію прав від 29.10.2019 р. Проте, приватний нотаріус Михайленко С.А. постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.10.2019 р. відмовив ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :62:146:0114; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0116; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0118; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0119; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0120; АДРЕСА_3 , кадастровий номер - :62:202:0138; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0169; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0170; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0088; АДРЕСА_4 , кадастровий номер - :75:168:0027, посилаючись на те, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження земельних ділянок, що відповідно до п.5 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для відмови у державній реєстрації прав. Також даною постановою було відмовлено у державній реєстрації прав власності на земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0171; АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0175, посилаючись на те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну та припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, що відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для відмови у державній реєстрації прав. Сторона позивача вважає, що оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , є протиправною, в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.09.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовчий розгляд.

В судове засідання, призначене судом на 27.11.2020 року сторони у справі не з`явилися.

Представник позивача надіслав на електронну адресу суду листа з проханням проводити розгляд справи без його участі, просив про задоволення позовних вимог.

Відповідач у справі ПНКМНО Михайленко С.А. надіслав до суду заяву про визнання позову, просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за резултатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.06.2019р. у цивільній справі №754/6499/19 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки за адресами:

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :62:146:0114;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0116;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0118;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0120;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0119;

- АДРЕСА_3 , кадастровий номер - :62:202:0138;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0169;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0170;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:146:0088;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0171;

- АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :62:202:0175;

Рішення набрало законної сили 19.07.2019 р.

Крім того, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2019р. у справі №759/11988/19 за ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер - :75:168:0027.

Рішення набрало законної сили 10.09.2019 р.

Отримавши вищезазначені рішення суду, позивачка через свого представника звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. із заявою про державну реєстрацію прав від 29.10.2019 р. Проте, приватний нотаріус Михайленко С.А. постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.10.2019 р. відмовив ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності земельних ділянок з тих мотивів, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на частину нерухомого майна та їх обтяження земельних ділянок, що відповідно до п.5 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що є підставою для відмови у державній реєстрації прав, а також що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну та припинення речових прав на частину нерухомого майна та їх обтяження, що відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Виключні підстави для відмови в державній реєстрації прав регламентовані ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), а саме підстави для відмови в державній реєстрації прав:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відповідач, відмовляючи у здійсненні державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки, посилається на п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, хоча з поданих Позивачем документів, зокрема, з рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2019 у цивільній справі №754/6499/19 та з рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2019р. у справі №759/11988/19 вбачається набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва та рішення Святошинського районного суду м. Києва не оскаржувалися та набрали законної сили.

Крім того, відповідно до статей 125, 126, 2020 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, яке оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно пункту 12 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127 (далі Порядок №1127) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів), а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

У разі, коли відомості Державного земельного кадастру про власників, користувачів земельної ділянки, перенесені з державного реєстру земель, містять неповну або неточну інформацію, що унеможливлює ідентифікацію особи, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав надсилає відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2012 р. № 1051, повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними.

Відповідно до пункту 18 Порядку №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Згідно ч.8 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В даному випадку підстав для відмови у державній реєстрації права власності державним реєстратором (приватним нотаріусом, відповідачем у справі) не було, адже Позивач добросовісно набула права власності на земельні ділянки на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2019р. у цивільній справі №754/6499/19 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2019р. у справі №759/11988/19 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, заява про державну реєстрацію була подана належною особою, подані документи відповідають вимогам закону. Також, договори купівлі - продажу не визнавались в судовому порядку недійсними, Позивач є добросовісним набувачем права власності на зазначені земельні ділянки та судові рішення набрали законної сили та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а судовий захист неможливо повноцінно здійснити без обов`язковості виконання судових рішень. Статтею 8 Загальної декларації прав людини, статтею 2 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення основних прав людини, наданих їй конституційними та законодавчими актами. Відповідно до рішення КСУ №3-рп/2003 від 03.01.2003р. правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах, яке неможливе без виконання судового рішення і різних видах судочинства.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece»), заява №18357/91, рішення від 19.03.1997, пункт 40 зазначається, що …… право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Що стосується обов`язковості судового рішення, то варто нагадати, що ЄСПЛ було постановлено «пілотне» рішення у справі «Юрій Михайлович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04. Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України : більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосується питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України. Суд зауважує, що одне з перших таких рішень, яке було винесено в 2004 році, ґрунтувалося на фактах, подібних до фактів у цій справі (рішення у справі Войтенко ).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка надала суду належні, достовірні, допустимі, достатні докази на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу по суті, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки факт протиправності прийнятого стороною відповідача рішення знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Крім того, суд бере до уваги визнання позову відповідачем на стадії судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 265, 266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса КМНО Михайленка Сергія Анатолійовича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича від 29.10.2019р. про відмову у державній реєстрації права власності за ОСОБА_1 на земельні ділянки.

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на:

- земельну ділянку площею 0,0914 га, кадастровий номер - :62:146:0114, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0865 га, кадастровий номер - :62:146:0116 що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0952 га, кадастровий номер - :62:146:0118, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0953 га, кадастровий номер - :62:146:0120, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0914 га, кадастровий номер - :62:146:0119, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0983 га, кадастровий номер - :62:202:0138, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0926 га, кадастровий номер - :62:202:0169, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер - :62:202:0170, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - земельну ділянку площею 0,0929 га, кадастровий номер - :62:146:0088, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0994 га, кадастровий номер - :62:202:0171, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,0926 га, кадастровий номер - :62:202:0175, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер - :75:168:0027, що розташована за адресою АДРЕСА_4 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М. Панченко