Справа № 372/391/17
Провадження 2-697/20
ухвала

Іменем України

26 листопада 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

за участю прокурора Тарасенко А.С.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів, витребування земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, у якій ухвалою від 12.12.2019 року прийнято справу до провадження, призначено судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

15.10.2020 року третя особа ОСОБА_5 подав до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності виключного випадку для представництва Кабінету Міністрів України заступником прокурора Київської області та докази повідомлення заступником прокурора Київської області Кабінету Міністрів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та Державного агентства лісових ресурсів України про порушення інтересів держави до подання позову.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_1 заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, на обґрунтування якого вказав, що при подачі позову прокурор завчасно не повідомив належним чином позивачів про намір звернутись до суду, відсутній наказ чи письмова вказівка Генерального прокурора чи його заступників про представництво інтересів КМУ першим заступником прокурора Київської області, не обґрунтовано та не доведено бездіяльність КМУ, порушено принцип належного врядування, та вбачається вибіркове правосуддя.

Прокурор заперечила щодо задоволення даного клопотання, вказала на його необґрунтованість, зазначила, що до звернення до суду Генеральна прокуратура надала відповідні повноваження Прокуратурі Київської області, яка в свою чергу завчасно повідомила КМУ про подачу позову. Також було дотримано всіх інших умов для подачі позову.

Інші особи, які належним чином повідомлялись, в судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.02.2017 заступник прокурора Київської області звернувся до Обухівського районного суду з вказаною позовною заявою. Позовна заява зареєстрована в вихідній кореспонденції прокуратури Київської області за №05/1-294 вих.17 від 02.02.17.

02.02.2017 за вихідним номером 05/1-295 вих.17 прокуратура Київської області повідомила Кабінет Міністрів України про підготовку даного позову для подачі в Обухівський районний суд Київської області в інтересах КМУ (т.1 а.с.182).

02.02.2017 за вихідним номером 05/1-296 вих.17 прокуратура Київської області повідомила директора Державного підприємства «Київське лісове господарство» про підготовку даного позову для подачі в Обухівський районний суд Київської області в інтересах даного підприємства (т.1 а.с.183).

Постановою Верховного Суду від 13.11.2019 по даній справі, касаційну скаргу заступника прокурора Київської області, задоволено. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20.06.2017 року, та рішення Апеляційного суду Київської області від 19.09.2017 року, скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В обгрунтування постанови ВС зазначив, що при вирішенні спору суди не перевірили та встановили наявність виключного випадку для подання позову заступником прокурора Київської області. Зокрема, не з`ясували чи була письмова вказівка чи наказ Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції для пред`явлення позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

Листом заступника Генерального прокурора України за вихідним № 05/1-652/вих.-16, проінформовано прокурора Київської області про надання доручення прокуратурі Київської області щодо подачі вищевказаного позову. (т.5 а.с.153).

Згідно ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно ст.24 ЗУ «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Як зазначено у Постанові ВП ВС від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду.

Отже Верховним Судом зазначено, що підставою для звернення до суду прокурором в інтересах КМУ та інших державних органів є не тільки письмове повідомлення відповідний орган про намір звернутись до суду, а і наявність умови про те, що компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, а розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Як встановлено в судовому засіданні прокурор звернувся до суду майже через 10 років з часу вибуття спірних земельних ділянок з власності держави. Прокуратурою Київської області зареєстровано позов та лист повідомлення КМУ та ДП «Київське лісове господарство» в один день, сам позов подано через шість днів з часу направлення повідомлення. Крім того, суду не надано доказів про дату отримання листа Кабінетом Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» .

Зазначене свідчить, що прокуратурою не було дотримано вимог щодо розумності строку звернення до суду з дати повідомлення КМУ про намір звернутись до суду, а від так, вимоги щодо права на звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою не були дотримані, а бездіяльності КМУ та ДП «Київське лісове господарство» прокуратурою перед поданням позову правова оцінка не було надана.

Інші підстави, на які посилався представник відповідача, щодо порушення прокурором процесуальних вимог при подачі позову, судом не підтвердженні та є необґрунтованими.

Згідно п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи

Суд вважає можливим залишити заяву без розгляду, задовольнивши відповідні клопотання відповідачів та третьої особи.

Керуючись ст.257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та третьої особи ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду, задовольнити.

Позовну заяву заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів, витребування земельних ділянок, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2020.

Суддя: