Справа №303/4482/20
2/303/1585/20
ряд. стат. звіту - 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми грошового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми грошового боргу.

Позов мотивований тим, що 20.08.2009 року покійний чоловік відповідача ОСОБА_5 отримав від позивача у борг гроші у сумі 4 000 доларів США, про що було складено відповідну розписку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, повністю борг не повернув.

Після смерті чоловіка, відповідач частково погашала борг, однак залишилися не повернутими 2050 доларів США. На письмову вимогу повернути невиплачену суму боргу, відповідач ОСОБА_3 проігнорувала і до теперішнього часу борг не повернула. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача також і 3% річних, що становить 261,16 доларів США, а тому загальна сума підлягає до стягнення 2 311,16 доларів США.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задоволити з підстав зазначених у позові.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив заявлені вимоги позивача та просив суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, пояснила, що вона про існування боргу свого чоловіка дізналася у 2017 році коли отримала претензію від позивача. До цього часу, будь-яких платежів по даному боргу вона не сплачувала. Крім цього, вона не є єдиним спадкоємцем за померлим майном свого чоловіка, є також і діти померлого.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, пояснила, що позивач пропустила строк пред`явлення вимоги до спадкоємця.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що із копії розписки від 20.08.2009 року слідує, що ОСОБА_5 позичив від ОСОБА_1 4 000 доларів США і зобов`язується повернути їх до 31.12.2010 року (а.с. 4).

Згідно Вимоги про повернення суми грошового боргу від 21.07.2017 року ОСОБА_1 надіслала зазначену вимогу ОСОБА_3 в якій повідомила останню про невиконання грошових зобов`язань її покійним чоловіком, а тому просить в місячний термін погасити існуючий борг у розмірі 1550 доларів США (а.с. 7).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Верховний суд зазначив, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Суд зазначив, що відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Також, Верховний Суд роз`яснив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1281 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15.

Частиною 2 ст.1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги.

Відповідно до встановлених судом фактів та підтверджуючих доказів, які були надані сторонами, про смерть боржника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу стало відомо відразу після його смерті, оскільки вона перебувала на його похованні.

Таким чином, шестимісячний строк звернення кредитора з вимогою за спірним договором позики до спадкоємців, передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України, розпочався з часу смерті померлого ОСОБА_5 , тобто з 19.01.2014 року та закінчився 19.07.2014 року.

Аналізуючи вищезазначені обставини, судом встановлено, а сторонами було визнано в судовому засіданні той факт, що позивач ОСОБА_1 знала про смерть позичальника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки побувала на його похованні. Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази того, що позивач ОСОБА_1 , у передбачений законом строк та порядок, зверталася з письмовою вимогою до нотаріальної контори чи спадкоємців про заявлені вимоги, а саме щодо повернення грошової суми за договором позики. Також, сторонами в судовому засіданні було встановлено та сторонами визнано, що спадкоємцями спадкового майна померлого є не тільки його дружина, тобто відповідач ОСОБА_3 , але і діти, а тому у даній справі позивачу, у передбачений законом строк, слід було їх залучити до участі у справі в якості відповідачів.

Разом з тим, надана позивачем ОСОБА_1 копія листа із відмітками про сплату сум, яка на її думку, свідчить про періодичні сплати відповідачем суми боргу, суд, вважає неналежним та недостовірним доказом відповідно до вимог ст.ст. 77, 79 ЦПК України, оскільки в ньому не міститься відомості щодо предмета доказування, тобто відсутні відомості хто саме сплачував, на підставі чого, у зв`язку з чим, а також вони не підтверджені відповідними підписами сторін. Натомість, даний лист складений самим позивачем, в односторонньому порядку і заперечується відповідачем.

У свою чергу, сплив визначений статтею 1281 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Аналогічні правові висновки також містяться в Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017, в справі № 6-2962цс16, в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2018 року № 14-53 цс 18.

Оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті, позбавляє його права вимоги до відповідача.

Керуючись ст.ст. 1218, 1258, 1261, 1281 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 311 (дві тисячі триста одинадцять) доларів США і 16 центів суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 30.11.2020 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір