Справа № 569/2433/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Рiвненський мiський суд

в особi суддi - Ковальова І.М.,

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості звернувя представник АТ «Універсал Банк» у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді суми боргу інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5335,48 коп., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 1393,93 грн., заборгованість по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США та понесені судові витрати по справі в розмірі 3093,63 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, а розгляд справи можливо проводити у відсутність відповідача.

Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL15140 відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3800,00 доларів США та зобов`язалася погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2010 року по цивільній справі №2-4191/10 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року в сумі 33905,96 грн., сплачений судовий збір в сумі 339,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ в сумі 120,00 гривень.

В подальшому, 20 вересня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі №2-4191/10 було видано виконавчі листи, які представником позивача були пред`явлені до примусового виконання.

Відповідно до постанови Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04 грудня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4191/10, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 20 вересня 2010 року закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 625 ЦК України, для стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат за цей період.

Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушила грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

Відповідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.12.5. кредитного договору №СL15140 від 22 січня 2008 року цей договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за договором.

Відповідно до п.2.4. кредитного договору, за користування кредитом понад встановлений строк встановлюється підвищена процентна ставка. Підвищена процентна ставка нараховується на прострочену суму основного боргу, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення.

Тобто сторонами у даному кредитному договорі, з урахуванням принципу свободи договору (статті 6, 627 ЦК України) передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів, допускає нарахування банком процентів за неправомірне користування кредитом - підвищених відсотків.

На підставі викладеного, позичальник зобов`язаний сплатити підвищені відсотки за весь період фактичного користування кредитними коштами, в тому числі і до моменту повного виконання рішення суду.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів (постанови ВСУ у справах № 6-1047цс16 від 06.07.2016 р., № 6- 157цс16 від 25.05.2016 р., № 6-1206цс15 від 23.09.2015 р., № 6-2739цс15 від 21.09.2016 р., № 6-263ІЦСІ5 від 21.09.2016 р., постанови ВС у справах № 199/1029/15-ц від 14.03.2018 р., № 161/12888/15-ц від 01.02.2018 р., № 309/4208/13-ц від 18.01.2018 р.).

Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості з відповідача підлягає до стягнення: сума боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5335, 48 грн., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 1393,93 грн., заборгованість по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США.

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3093,63 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,353,

354 ЦПК України, ст.ст.525,526, 536, 599, 611,625, 631,1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» 04114, м.Київ. вул.Автозаводська,54/19, заборгованість у вигляді суми боргу інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5335,48 коп., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 1393,93 грн., заборгованість по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3093,63 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне Товариство "Універсал Банк", 04114, м.Київ. вул.Автозаводська,54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов