Справа №461/7945/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю

секретаря судових засідань Степанюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спррощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 25 вересня 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від цього шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося з самого початку. Реально прожили разом п`ять місяців. Вже майже рік проживають окремо. У Галицькому районному суді знаходиться справа про розлучення. Дитина залишилась проживати з позивачкою. ОСОБА_2 відмовляється давати кошти на утримання доньки. За весь час окремого проживання останній жодного разу не давав кошти на дитину. Крім цього зазначає, що відповідач кожної неділі провідує доньку і деколи може принести памперси, каші чи фрукти. В середньому на дитину затрачає 4000-5000 грн. на місяць. Зараз перебуває у декретній відпустці, відповідно жодного доходу не має, окрім 860 грн. на місяць виплат на дитину. Самій важко виховувати та утримувати повністю доньку, забезпечувати нормальне, повноцінне життя та розвиток. Вважає, що утримувати дітей батьки повинні разом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною 18-ти років. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судового засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. До суду подала заяву, в якій зазначила, що відповідач частково визнав її позов, тому остання зменшує розмір позовних вимог та просить стягнути на утримання доньки у сумі 3000 грн. щомісячно і до досягнення нею 18-ти років. Також просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім цього, визнав позов частково, а саме в частині виплат аліментів на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитини 18-ти річного віку. На даний час офіційного не працює.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладений 23.02.2019 року та зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №325, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

У даному шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідач подав заяву, в якій вказав, що спроможний сплачувати аліменти на утримування дитини у сумі 3000 грн.

Суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, що позивачка, мати малолітньої доньки ОСОБА_3 , займається її вихованням, повністю утримує дитину. Відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню доньки. Також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалась обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

З приводу вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання останньої у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне.

За змістом статті 84 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, однією з обов`язкових підстава, яка надає право дружині на утримання від чоловіка батька дитини є: факт проживання з нею дитини та можливість чоловіка надавати таку матеріальну допомогу.

Позивачем не представлено, жодних доказів в підтвердження наявності можливості у ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку.

Тобто, позивачкою не доведено можливості відповідача надавати їй матеріальну допомогу, остання не довела суду свого права на утримання від чоловіка матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на виховання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 25 вересня 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи з вказаної дати і до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментівв межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за вказану позовну вимогу.

Відповідно до п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати: на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

В матеріалах справи наявний попередній розрахунок суми витрат позивача на правову допомогу від 22.09.2020 р., відповідно до якого адвокат Сукмановська Н.С. надала позивачу наступні послуги: консультація 500 грн., підготовка та подача позовної заяви 2000 грн., участь в засіданні Галицького районного суду по справі 800 грн., участь в засіданні Галицького районного суду по справі (фактично проведений в суді час в перервах на нарадчу кімнату, участь в судових дебетах) 1000 грн. Проте оплата послуг підтверджується на суми: 500 грн. (квитанція №1 від 18.09.2020 року) та 2000 грн. (квитанція №2 від 22.09.2020 року)

Як вбачається з матеріалів справи учасники справи в судове засідання не з`явились. З вищевикладеного вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються на суму 2500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правову допомогу в розмірі 1250 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 -265, 315-319, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на корить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 вересня 2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави витрати на оплату судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правовоу допомогу в розмірі 1250 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко