Справа № 185/5992/20
Провадження № 2/185/3329/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
25 листопада 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,
з участю секретаря судового засідання Зубкової П.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:
02 вересня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики грошей з відповідача в розмірі 187648 грн. та судових витрат у сумі 1876 грн. 50 коп.
В обґрунтування позову зазначила, що 25 червня 2018 року вона уклала з відповідачем договір позики грошей, згідно якого ОСОБА_2 взяв у неї в борг 2560 грн., які згідно п.4.1 договору він зобов`язався повернути 09 липня 2018 року. Але відповідач жодного платежу не зробив. Згідно п.4.2 укладеного договору позики, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10 % в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 01 липня 2020 року борг не повернув. З 10 липня 2018 року до 01 липня 2020 року пройшло 723 днів. 10 % (256,00 грн.) в день за період з 10 липня 2018 року по 01 липня 2020 року (723 днів) складає: 723 х 256,00 грн. = 185088 грн. Всього заборгованість за тілом позики становить 2560 грн., заборгованість за відсотками становить 185088 грн. Позичальник не виконав належним чином умови договору позики, тому вона просить стягнути з нього борг в розмірі 187648 грн., та витрати на сплату судового збору у розмірі 1876 грн. 50 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 червня 2018 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_3 було укладено договір позики грошей (арк.с.4) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 2560 грн., а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 09 липня 2018 року.
Пунктом 7.2 договору позики грошей сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору.
Відповідач ОСОБА_2 написав розписку, якою він підтвердив отримання від ОСОБА_3 грошей у сумі 2560 грн. (арк.с.5).
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Однак на день звернення позивача з позовом до суду, відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.
Крім того пунктом 4.2 договору позики грошей передбачено, що за користування коштами понад строки, які встановлені в договорі (п.4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % (десять відсотків) за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Отже заборгованість за тілом позики у сумі 2560 грн., проценти за користування позикою за період з 10 липня 2018 року по 01 липня 2020 року (нараховані позивачем відповідно до умов договору позики грошей) у сумі 185088 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1046, 1047, 1052 ЦК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) борг за договором позики грошей від 25 червня 2018 року в розмірі 187648 (сто вісімдесят сім тисяч шістсот сорок вісім) грн., з яких:
-заборгованість по позиці 2560 грн.,
-заборгованість за відсотками 185088 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1876 (тисячу вісімсот сімдесят шість) грн. 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя У. М. Болдирєва