Справа № 136/718/20
провадження № 2/136/190/20
РІШЕННЯ

іменем України

"24" листопада 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі по тексту - позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), підставність позову обґрунтовуючи тим, що постановою Липовецького районного суду від 28.05.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні корупційних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи сільським головою Брицької сільської ради Липовецького району та згідно із п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII), суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення п.п.1, 2, 3,4 ч.1 ст.28 Закону, не повідомила в встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме:

- 25.06.2018, 29.08.2017, 19.02.2019 Брицький сільський голова Пищик М.М. розглянула заяви ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги для придбання ліків, за результатами розгляду яких шляхом вчинення резолюції дала вказівки бухгалтеру сільської ради видати матеріальну допомоги в розмірі 1 000 грн., відповідно 700 грн. та 500 грн.

- 02.07.2018, 01.09.2017, 19.02.2019 Брицьким сільським головою Пищик М.М. видано розпорядження відповідно №13, №35, №32 «Про надання матеріальної допомоги», якими було вирішено видати ОСОБА_2 матеріальну допомогу на придбання ліків на суму 1000 грн., 700 грн., 500 грн.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_1 , про що їй було достовірно відомо, проте сільський голова Пищик М.М. при розгляді заяв ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги, винесенні та підписанні розпорядження від 02.07.2018, 01.09.2017, 19.02.2019 за №13, №35, №32, «Про надання матеріальної допомоги», усвідомлюючи, що в неї виник реальний конфлікт інтересів, не вжила заходів щодо його недопущення та не повідомила не пізніше наступного робочого дня ні Національне агентство з питань запобігання корупції, ні сесію Брицької сільської ради.

Указане судове рішення 10.06.2019 набрало законної сили.

Внаслідок вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, остання своїми неправомірними діями спричинила державі в особі Брицької сільської ради Липовецького району збитків на загальну суму 2200 грн.00 коп., які у добровільному порядку не відшкодовує, а питання про їх стягнення в рамках справи про адміністративне правопорушення не вирішувалось. Крім цього, розпорядження голови Брицької сільської ради № 35, № 32, № 13 від 01.09.2017, 02.07.2018, 19.02.2019, якими було вирішено видати ОСОБА_2 матеріальну допомогу на придбання ліків на загальну суму 2200,00 грн. та які прийнято з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції» є чинними, відтак їх слід визнати незаконними та скасувати в судовому порядку, оскільки вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідачем не було надано до суду відзиву, утім вона надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату нею збитків в розмірі 2200 грн..

Ухвалою суду від 29.07.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що постановою 28.05.2019 у справі про адміністративне правопорушення №136/935/19 (провадження №3/136/407/19) ОСОБА_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

Судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи, згідно п.п.»б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" (далі Закон №1700-VII), суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення пп.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.28 Закону, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту коли вона дізналась про наявність у неї реального конфлікту інтересів ні Національне агентство з питань запобігання корупції, ні інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме:

- 25.06.2018, 29.08.2017, 19.02.2019 Брицький сільський голова Пищик М.М. розглянула заяви ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги для придбання ліків, за результатами розгляду яких шляхом вчинення резолюції дала вказівки бухгалтеру сільської ради видати матеріальну допомоги в розмірі 1 000 грн., відповідно 700 грн. та 500 грн.

- 02.07.2018, 01.09.2017, 19.02.2019 Брицьким сільським головою Пищик М.М. видано розпорядження відповідно №13, №35, №32 «Про надання матеріальної допомоги», якими було вирішено видати ОСОБА_2 матеріальну допомогу на придбання ліків на суму 1000 грн., 700 грн., 500 грн.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_1 , про що їй було достовірно відомо, проте сільський голова Пищик М.М. при розгляді заяв ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги, винесенні та підписанні розпорядження від 02.07.2018, 01.09.2017, 19.02.2019 за №13, №35, №32, «Про надання матеріальної допомоги», усвідомлюючи, що в неї виник реальний конфлікт інтересів, не вжила заходів щодо його недопущення та не повідомила не пізніше наступного робочого дня ні Національне агентство з питань запобігання корупції, ні сесію Брицької сільської ради.

Також сільський голова Пищик М.М. при розгляді заяв ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги, винесенні та підписанні розпорядження від 02.07.2018, 01.09.2017, 19.02.2019 за №13, №35, №32, «Про надання матеріальної допомоги», усвідомлюючи, що в неї виник реальний конфлікт інтересів, прийняла рішення надати матеріальну допомогу своєму синові та вчинила відповідну дію шляхом оформлення та підписання вищевказаних розпоряджень.

Постанова суду набрала законної сили 10.06.2019, отож є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, відповідно до приписів ч.6 ст.82 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеними обставини на підтвердження факту вчинення дій та прийняття рішень саме ОСОБА_1 , яка згідно п.п.»б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та правопорушення пов`язані з корупцією в умовах реального конфлікту інтересів, тобто виплати ОСОБА_2 , який приходиться їй сином, матеріальної допомоги на придбання ліків на загальну суму 2200 грн., відтак заподіяння шкоди на вказану суму державі в особі органу місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст..66 Закону України "Про запобігання корупції", збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку.

Згідно із ст..67 Закону, нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що розпорядження «Про надання матеріальної допомоги» №35 від 01.09.2017, пункт 1 №32 від 02.07.2018, пункт 2 № 13 від 19.02.2019 в частині виплати матеріальної допомоги ОСОБА_2 прийняті із порушенням вимог Закону України "Про запобігання корупції", що констатовано судовим рішенням від 28.05.2020, відтак є незаконними, оскільки прийняті в умовах реального конфлікту інтересів, що є підставою для скасування таких розпоряджень у відповідній частині в судовому порядку, оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, оскільки вони є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, на що було звернуто увагу Конституційним Судом України у справі №7-рп/2009 від 16.04.2009.

Крім цього, судом було встановлено, що відповідач сплатила після пред`явлення позову до суду у добровільному порядку розмір збитків, який був визначений судовим рішенням від 28.05.2019 в сумі 2200 грн., про що надала суду квитанцію №68722685 від 20.11.2020, отож предмет спору в цій частині став відсутній після відкриття провадження у справі шляхом виконання відповідачем заявлених до неї вимог добровільно, що є підставою для відмови в задоволені позову в цій частині.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України.

За приписами ст..141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судового збору пропорційно до задоволеної суми позовних вимог, а так як позов задоволено частково, то судовий збір за вимогами про стягнення з ОСОБА_1 коштів внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення суд відносить на рахунок позивача.

Також ураховуючи те, що відповідач визнала позов повністю про що повідомила суд до початку розгляду справи по суті та надала суду заяву відповідного змісту, отож в силу приписів ч.1 ст..142 ЦПК України, суд вважає, що наявні усі правові підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за якими вимоги задоволено в сумі 3153, 00 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 3153,00 грн. гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд присуджує із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.141, 142, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури (місцезнаходження: вул. Шевченка 23, м. Немирів, Вінницька обл., 22800, ЄДРПОУ - 02909909) в інтересах Брицької сільської ради (місцезнаходження: вул. Молодіжна 68, с. Брицьке, Липовецького району, Вінницька обл., 22523, ЄДРПОУ - 04328967) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Брицької сільської ради №35, пункту 1 розпорядження голови Брицької сільської ради №32, пункту 2 розпорядження голови Брицької сільської ради №13, відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням, - задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області «Про надання матеріальної допомоги», а саме: №35 від 01.09.2017; пункт 1 розпорядження №32 від 02.07.2018; пункт 2 розпорядження № 13 від 19.02.2019.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Немирівської місцевої прокуратури витрати на сплату судового збору в розмірі 3 153, 00 грн. (рахунок: IBAN UA9003988 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач - прокуратура Вінницької області, ).

Повернути Немирівській місцевій прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні даного позову в розмірі 3 153, 00 грн. відповідно до платіжного доручення №702 від 06.05.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко