Провадження № 2-з/761/871/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Кутіковій М.Г.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради, Київської міської ради, треті особи: Шевченківська районна в м. Києві рада, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», приватне підприємство «Мірабель Люкс» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В своїх вимогах позивач з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.10.2020 року просить: витребувати від відповідача ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) нежилі приміщення: Ѕ частини від нежилих приміщень №№3, 4, 5, IV загальною площею 24,00 кв.м. по АДРЕСА_1 на свою користь, як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на правах спільної сумісної власності.

Разом з тим, до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій вона просить: заборонити вчинення будь - яких реєстраційних дій, щодо об`єкту нерухомості майна: нежилі приміщення цокольного поверху (в літ. А), в тому числі нежилі приміщення №№ 1, 2 (групи приміщень №14), приміщення №№3, 4, 5, 6, 7, 8, IV по АДРЕСА_1 .

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що право власності на Ѕ приміщення IV (що є сходовою клітиною) та приміщення V (що є службовим приміщенням), які є місцями загального користування, було незаконно зареєстровано на праві власності за Територіальною громадою Шевченківського району м. Києва, а згодом за ОСОБА_2 , так як воно належить на праві спільної сумісної власності співвласникам багатоквартирного будинку.

Як зазначає заявник, ризиком значного утруднення виконання рішення суду у відповідному провадженні є той факт, що на сьогодні частина спірного майна вже продається ПП «Мірабель Люкс» за договором купівлі - продажу №47/20 від 17.08.2020 року. Так як станом на теперішній час право власності не перереєстровано, існує необхідність у забезпечені полову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій до набуття законної сили рішення у цій справі.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач не надала доказів, які б свідчили, що вказані об`єкти нерухомості, відносно яких вона просить заборонити вчинення будь - яких реєстраційних дій відповідач має намір відчужити..

При цьому, суду не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як заборона вчинення будь - яких реєстраційних дій, які є власністю відповідача, у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, зокрема щодо заявлених вимог.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також оскільки належним чином не мотивовано що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження наміру відповідача здійснити відчуження належного йому майна, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула