Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4282/20
Провадження № 2/644/1553/20
01 грудня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, 3-я особа Харківська міська рада,
Позивачкою, 16.06.2020 року, подано до суду відповідну позовну заяву. В позові позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прав користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 (кімнати 229,230,231,232).
В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що рішенням ВК ХМР від 04.02.2015 року за №48, її було визнано наймачем чотирьох кімнат АДРЕСА_2 , у зв`язку із смертю її матері ОСОБА_4 .. Цим же рішенням відповідачів її братів, віднесено до складу її сім`ї. Після винесення даного рішення у 2015 році, відповідачі в квартирі не проживали, іноді приходили, а з травня 2017 року, взагалі зібрали особисті речі та переїхали проживати у невідоме їй місце. Фактично протягом 3 років відповідачі не цікавляться житлом, не вчиняють будь-яких дій по його використанню, участі в оплаті комунальних послуг, пов`язаних з утриманням квартири, також не приймають, вона змушена самостійно сплачувати рахунки за користування газом, вивіз сміття, нарахування проводяться на її прізвище з урахуванням 4 членів родини. В квартирі також проживає її син. Тобто, є всі підстави для визнання відповідачів таким, що втратили право користування квартирою.
Позивачка та її представник в судовому засіданні 15.07.2020 року, вимоги позову підтримали, просили його задовольнити. Позивач пояснювала, що наймачем квартири до 2015 року була її мати - ОСОБА_4 , відповідачі - це її брати. Після смерті матері вона оформила документи, як наймач квартири, на себе, з братами вони не спілкуються, стосунків не підтримують, засобів зв`язку вона не має, в квартирі фактично проживає зі своїм сином, займають дві кімнати, кімнати, в яких проживали брати, вона не займала, але там брудно, речей немає, перешкод в користуванні квартирою вона не чинила, замки не змінювала. Реєстрація братів за вказаною адресою тягне за собою покладання на неї значних витрат по оплаті комунальних послуг, оскільки нарахування проводиться на 4 зареєстрованих осіб. 01.12.2020 року позивачка та представник подали суду заяву в якій просили завершити розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідачі неодноразово повідомлялись про час та дату розгляду справи через оголошення на сайті суду, оскільки за місцем своєї реєстрації не проживають, іншої адреси проживання позивачка не знає, але до суду не з`явились, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подавали.
Представником 3-ї особи Харківської міської ради подано письмові пояснення за позовом. Із змісту пояснень вбачається, що підстав для задоволення позову не вбачається, оскільки позивачка належним чином не обґрунтовує свої вимоги. Не надано позивачкою належних допустимих доказів щодо обґрунтування своїх вимог, а саме не надано доказів щодо причин відсутності відповідачів у спірній квартирі, чи визнавались відповідачі непрацездатними особами, чи не перебувають вони в місцях обмеження або позбавлення волі, чи в установі соціальної допомоги, не надано інформації щодо місця роботи відповідачів та відомостей щодо перешкоджання доступу у спірну квартиру. Тобто, не з`ясовано причини відсутності відповідачів за місцем реєстрації. Визнання відповідачів таким, що втратили право користування порушить їх право на житло.
Враховуючи думку позивачки, та її представника, що не заперечували проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи заочно, за відсутності відповідачів.
Суд, вислухавши доводи позивачки, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів.
Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зареєстрованою за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова. Відповідно до рішення ВК Харківської міської ради від 04.02.2015 року за №48 ОСОБА_1 визнано наймачем 4 кімнат АДРЕСА_2 , із складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 наймач; ОСОБА_2 брат, ОСОБА_3 брат, ОСОБА_5 син, у зв`язку із смертю наймача ОСОБА_4 , що підтверджується відповідної копією рішення.
Відповідачі у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також є зареєстрованими за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова.
Відповідно до наданої квитанції щодо сплати послуг за спожитий газ та розподіл(доставку) газу від 08.05.2020 року за адресою АДРЕСА_4 , по особовому рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 , наявна заборгованість за спожитий газ в сумі 4897,08 грн. та за розподіл (доставку) газу в сумі 24,21 грн..
За даними Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 31.07.2020 року №4205/119-66/01/16, за період з 2017 року по теперішній час від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернень щодо перешкоджання їм в проживанні за адресою АДРЕСА_3 , не надходило.
За даними КНП «Міська поліклініка №18» ХМР від 20.08.2020 року за №1557 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з лікарями даного закладу не укладали, медична картка ОСОБА_3 в реєстратурі відсутня. ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою в останнє 26.11.2014 року.
Відповідно до отриманої інформації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 07.08.2020 року за №22-1754/2.5/2.5/14-20 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в установах виконання покарань Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не утримувались та не утримуються на даний час.
За даними АТ «Укрпошта» Харківської дирекції від 09.06.2020 року за №01-20/141 реєстрована кореспонденція, періодичні друковані видання по передплаті на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , за період з 01.01.2020 року по 04.06.2020 року у видачі не значаться.
Відповідно до отриманої інформації Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 03.08.2020 року за № 10-29/5563/4-01/20 в управлінні відсутня інформація щодо визнання недієздатним або обмежено дієздатним, а також встановлення опіки або піклування щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 , за період з 2017 року по день відповіді.
Відповідно до складеного акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 18.05.2020 року, комісією у складі мешканців будинку, а саме мешканцями будинку АДРЕСА_5 , кімнати 211,212, - ОСОБА_8 , квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_9 , квартира АДРЕСА_7 , - ОСОБА_10 , підтверджується, що квартира АДРЕСА_8 , складається з чотирьох кімнат, а саме №№229,230,231,232. У кімнаті № НОМЕР_2 мешкає квартиронаймач ОСОБА_1 , в кімнаті № НОМЕР_3 мешкає член сім`ї квартиронаймача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У кімнатах №№ НОМЕР_4 , особистих речей, засобів гігієни, інших ознак проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено. Акт містить підписи членів комісії, а також посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом Железняк Л.В., реєстраційний номер 389,390,391,392.
В судовому засіданні було допитано свідків:
ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_9 з 1983 року. Знає позивачку, спілкуються, але більшою мірою спілкувалась із мамою Люди за життя. Знає, що сторони у справі це сестра та два брати. Раніше в квартирі жили мати позивачки, її співмешканець ОСОБА_11 , позивачка, та її брати. Після 2017 року брати не проживають в квартирі, вона їх не бачила. Вона була у позивачки в квартирі, фактично дві кімнати засмічені та частково пусті.
ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_10 з 1980 року. З матір`ю позивачки разом працювали, діти разом росли, дружили. В квартирі АДРЕСА_11 мешкали ОСОБА_12 , її чоловік та діти, сторони у справі. Після смерті матері ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залишилась в квартирі сама, мешкає там із сином. Відповідач ОСОБА_15 , зібрав всі речи, вивіз їх, імовірно поїхав з батьком, а ОСОБА_7 , нібито одружився, але де всі вони проживають їй не відомо, навіть якщо б побачила, не впізнала, пройшов значний час. В квартирі у сусідки Люди буває майже раз на місяць, відповідачів не бачила, до неї ніхто не звертався з приводу перешкод користування квартирою.
Враховуючи в сукупності всі досліджені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позивачкою доведено факт відсутності відповідачів в квартирі понад 6 місяців без поважних причин, проживання в квартирі відповідачів припинилось ще в 2017 році. При цьому, відповідачі наразі є дієздатними повнолітніми особами, даних про наявність перешкод в користуванні квартирою, не встановлено, це також підтверджено показами свідків, участі в оплаті вартості комунальних послуг відповідачі не приймають, що тягне за собою утворення значних боргів, розмір яких на травень місяць лише за послуги газопостачання вже склав майже 5000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 141, 264-268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщення квартирою АДРЕСА_12 .
Повний текст рішення виготовлений 01.12.2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.Заочне рішення може бути оскаржено в Харківському апеляційному суді протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.
Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстрована та мешкає квартира АДРЕСА_12 .
Відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , що зареєстрований квартира АДРЕСА_12 , місце проживання не відомо.
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , що зареєстрований квартира АДРЕСА_12 , місце проживання не відомо.
3-я особа АДРЕСА_13 , представник за довіреністю Артамонов Олександр Віталійович.
Головуючий: суддя О.В.Бугера