Справа №489/1378/20
Провадження №2/489/1581/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на 25/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору дарування від 12.06.1978 року його батько ОСОБА_2 отримав в дар 1/4 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Після зміни нумерації даний житловий будинок отримав номер НОМЕР_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.1996 року, за його батьком виділено та визнано право власності на 46/100 частини спірного житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями. На підставі вказаного рішення було оформлено право власності за спадкодавцем. Проте, рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 1414 від 26.08.2005 був зроблений та затверджений перерахунок часток у праві власності, згідно якому ОСОБА_2 належить 25/100 частки. ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на 25/100 частки спірного житлового будинку не оформив. 23 квітня 2013 року його батько склав заповіт, згідно якого заповідав все свої майно йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті, у встановлений законодавством строк, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що відсутні документи права власності спадкодавця на частку у праві власності після перерахунку часток.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла позовна заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача надав заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, рішення прийняти на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Раніше ОСОБА_2 належала на праві власності 1/4 частка житлового будинку, житловою площею 15,30 кв. м., який в цілому має 61,30 кв. м. з прилеглими до нього надвірними спорудами АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 12.06.1978 року, посвідченого Першою миколаївською нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-173, зареєстрованого в МБТІ 12.05.1977 за № 8417.

Після зміни нумерації даний житловий будинок отримав номер НОМЕР_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.1996 року, зокрема, виділено ОСОБА_2 в житловому будинку А-1 кухню 3-1 площею 13,9 кв. м., їдальню 3-2 площею 3-2, ванну кімнату 3-6 площею 4,1 кв. м., житлову кімнату 3-3 площею 11,3 кв. м., житлову кімнату 3-4 площею 7,7 кв. м., житлову кімнату 3-5 площею 13,8 кв. м., вбиральню літ. М, погріб літ. Н, ворота № 9, басейн, замощення, паркан № 5 , визнав за ним право власності на 46/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд. Виділено ОСОБА_2 земельну ділянку № 1 площею 1860 кв. м., в тому числі під будівлями - 83 кв. м., з них: під житловими - 82 кв. м., під службовими - 1 кв. м., під ділянкою індивідуального користування - 1777 кв. м.

Позивач в своєму позові зазначає, що рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 1414 від 26.08.2005 був зроблений та затверджений перерахунок часток у праві власності, згідно якому ОСОБА_2 належить 25/100 частки.

Згідно довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 11.01.2017 року, станом на 28.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , у зв`язку з оформленням житлового будинку літ. Б був зроблений перерахунок часток та затверджено рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1414 від 26.08.2005, зареєстровано за: ОСОБА_3 - 49/100; ОСОБА_4 - 4/100; ОСОБА_5 - 11/100, ОСОБА_6 - 11/100, ОСОБА_2 - 25/100. ОСОБА_2 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.1996 року, свідоцтво про право власності на 46/100 частки житлового будинку не оформив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

23 квітня 2013 року ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповідав все належне йому на праві власності рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Юрловою Т.Г., та зареєстрований в реєстрі за № 192.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 25/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що 17 вересня 2013 року він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Юрлової Т.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 вересня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Юрлової Т.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Юрлової Т.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2019 року за вих. № 216/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з виділенням частки в спільній частковій власності на житловий будинок в окрему адресу.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 18/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Судом визнається доведеною належність 25/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 померлій особі на момент смерті.

Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 25/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «20» листопада 2020 року.