Справа № 653/1753/20
Провадження № 2/653/697/20
09 листопада 2020 року
Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.,
за участю секретаря Волвенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області про зняття заборони з майна,
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про зняття заборони з майна, який мотивує тим, що за договором дарування від 02 березня 1999 року 18/50 частин домоволодіння з будівлями за адресою: АДРЕСА_1 було подаровано їй від чоловіка. Разом з тим, наразі при підготовці документів для розпорядження своїм майном, їй стало відомо про наявність заборони на будинок, що виникла 12 червня 1978 року та накладена на підставі договору застави. Вказує, що її чоловік у 1978 році працював на підприємстві, де було взято позику у сумі 700 рублів, які в подальшому були повернуті. Зняти вказану заборону в позасудовому порядку неможливо, оскільки підприємство, на якому працював чоловік припинило свою діяльність, а нотаріус не може зняти заборону за відсутністю доказів погашення позики.
Наявність заборони на відчуження житлового будинку позбавляє позивача, як власника будинку реалізовувати свої права.
У зв`язку із викладеним, просить суд скасувати заборону на відчуження житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі договору застави б/н від 12 червня 1978 року, а також виключити житловий будинок з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Пояснила, що заборона була накладена більше сорока років тому. Підприємство, якому була повернута позика вже не працює, а чоловік, який брав цю заставу помер.
Представник відповідача - Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки та оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власницею 18/50 частини домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, серії ААР № 320483 від 02 березня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори. Вказане підтверджується копією відповідного договору дарування, технічним паспортом на житловий будинок та рішенням Генічеського районного суду від 19 грудня 2012 року.
Як вбачається з пояснень позивача, при зверненні до нотаріуса їй стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборони (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 2465609, що зареєстрована 06 жовтня 2005 року Генічеською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави, б/н Генічеська районна державна нотаріальна контора. Об`єктом обтяження є будинок АДРЕСА_1 , власником якого зазначений ОСОБА_2 . Згідно додаткових даних, датою виникнення обтяження є 12 червня 1978 року.Вказане підтверджується наданим позивачем витягом із відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
З копії Реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків Генічеської державної нотаріальної контори вбачається, що на житловий будинок, власником якого зазначений ОСОБА_2 накладалась заборона 12 червня 1978 року.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, аналіз зібраних у справі доказів дає підстави вважати, що наявність заборони на будинок, датою виникнення якої є 12 червня 1978 року позбавляє позивача, яка на підставі договору дарування від ОСОБА_2 є власником 18/50 частки домоволодіння з 02 березня 1999 року належним чином розпоряджатися майном. Також суд враховує, що зняти заборону в позасудовому порядку позивач не має можливості.
З огляду на викладене, суд вважає, що право позивача повинно бути захищено шляхом скасування заборони відчуження майна.
Разом з тим, вимога позивача про виключення житлового будинку з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про скасування обтяження, що набрало законної сили є підставою для виключення заборони з реєстру.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 224, 228, 233 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області про зняття заборони з майна - задовольнити частково.
Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2465609, зареєстровану 06 жовтня 2005 року, реєстратором Генічеською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави б/н, Генічеська районна державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження будинок АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлений 13 листопада 2020 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова