Справа №639/5501/20
Провадження №2/639/1682/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов, який в подальшому уточнений, від Харківської міської ради до відповідача Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини ІванівниЄ, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Малахової Галини Іванівни Харківський міський нотаріальний округ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 28750602 від 15.03.2016 року 20:20:38 щодо об`єкта нерухомого майна: квартира загальна площа 40,5 кв.м., житлова площа 14,6 кв.м., що розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, яка була зареєстрована на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.2016р. по справі №642/10125/15-ц.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 року, апеляційну скаргу Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року по справі №820/1319/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни; третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2020 року касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 року у справі № 820/1319/17 скасовано. Провадження у справі № 820/1319/17 закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, а також про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутися до Касаційного адміністративного Суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У встановлений судом строк Харківська міська рада звернулася до Верховного Суду із заявою, в якій просить направити справу №820/1319/17 за встановленою юрисдикцією та ухвалою Верховного Суду від 20.08.2020 року заяву Харківської міської ради про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 820/1319/17 - задоволено. Справу № 820/1319/17 за позовом Харківської міської ради до Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, передано до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Верховного Суду від 26.08.2020 року вказані вище матеріали справи направлені на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім 01.09.2020 року.

Отже фактично до Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку цивільного судочинства надійшов позов Харківської міської ради до відповідача Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І., третьою особою зазначено ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Малахової Галини Іванівни Харківський міський нотаріальний округ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 28750602 від 15.03.2016 року 20:20:38 щодо об`єкта нерухомого майна: квартира загальна площа 40,5 кв.м., житлова площа 14,6 кв.м., що розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, яка була зареєстрована на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.2016 року по справі № 642/10125/15-ц.

Для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова - Баркову Н.В. та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання на 07.10.2020 року.

У судові засідання 07.10.2020 року та 30.11.2020 року учасники справи, в тому числі представник позивача Харківської міської ради, повторно не з`явилися, повідомлені належним чином про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вищевказаний позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

В судові засідання 07.10.2020 року о 10-00 год. та 30.11.2020 року о 11-00 год. представник належним позивача - Харківської міської радине з`явився, повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Судові повістки, які направлялися судом на адресу позивача за його юридичною адресою місцезнаходження, отримані особисто представниками позивача, однак жодних заяв щодо поважності причин неявки представника позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані положення також зазначені у ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Тобто, в законі не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В даному випадку позивач - Харківська міська рада, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать отримані представником позивача повістки, проте в судові засідання повторно не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Отже, обставини неявки у судові засідання представника позивача Харківської міської ради, якому було відомо про наявність цивільної справи за вищевказаним позовом в суді, призводять до затягування судового розгляду даної справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Харківської міської ради до Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішенняпідлягає залишенню без розгляду.

При цьому у суду відсутні передбачені процесуальним законом підстави для розгляду справи по суті за відсутності позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 43, 44, 131, 128, 210, 223, 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Харківської міської ради до Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 30.11.2020 року.

Суддя Н.В.Баркова