У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгород заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 308/14059/14-ц за позовом позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 308/14059/14-ц за позовом позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за якою просить суд: постановити рішення суду, яким визнати виконавчий лист виданий 30 жовтня 2015 року в справі № 308/14059/14-ц таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви боржник зазначила наступне.

Уважно ознайомившись із виконавчим листом який виданий Ужгородським міськрайонним судом у справі № 308/14059/14-ц датою 30 жовтня 2015 року - є незаконним, так як це рішення суду набрало законної сили через 4 дні - 03 листопада 2015 року. Вищезазначена обставина, на думку боржника, є беззаперечним доказом для того, щоб суд ухвалив судове рішення про те, що цей оскаржуваний виконавчий лист не підлягає виконанню.

Оскаржуваний виконавчий лист виданий 03 листопада 2015 року із написом: «Дійсний до пред`явлення на протязі одного року», але постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 червня 2017 року ВП № 52630041 винесена старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гусєвим Олександром Олександровичем - є доказом того, що встановлений судом строк 1 рік ЗАВЕРШИВСЯ для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання.

Тобто, цей самий виконавчий лист який виданий 03 листопада 2015 року - після повернення у стягувача закінчився строк 1 рік, а тому повторне пред`явлення цього ж самого виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження 14 серпня 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Закарпатської області О.В.Лукечею - є незаконним. Отже, станом на 17 жовтня 2020 року боржник констатує два порушення вимог закону стосовно дати видачі та строку пред`явлення до виконання оскаржуваного виконавчого листа.

В судове засідання 23.11.2020 року на 15 год. 00 хв. боржник та стягувач не прибули, проте подали суду письмові заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 07.09.2015 року судом було постановлене заочне рішення за яким за наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором № 0 від 17.11.2006 року в розмірі 53768,46 доларів США (п`ятдесят три тисячі сімсот шістдесят вісім доларів 46 центів), що еквівалентно 1179680,01 грн., з яких: 44937,24 долари США заборгованість за кредитом; 8831,22 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, а також 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Копія зазначеного рішення суду 28.09.2015 року була направлена судом сторонам у справі.

Відповідач рішення так і не отримав, оскільки 03.11.2015 року до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з електронної системи документообігу Д-3 та матеріалів справи виконавчий лист був виданий 30.10.2015 року із зазначенням, що рішення набуло законної сили 03.11.2015 року та позначкою про його дійсність до пред`явлення до виконання на протязі одного року.

Із супровідним листом 12.11.2015 року виконавчий лист був направлений сторонам у справі.

08.06.2017 року представник боржника ОСОБА_2 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими був ознайомлений 21.07.2017 року, про що свідчить його особистий підпис на обкладинці, та у подальшому ще декілька разів ознайомлювався з матеріалами справи, тобто про існування виконавчого листа у цій справі був обізнаний з 21.07.2017 року.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2017 року судом було залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, проголошеного 07 вересня 2015 року.

При цьому судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 повідомлялася за адресою реєстрації (яка підтверджена довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області).

Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 28.04.2015 на 09-30 год. повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 18.03.2015 на 09-30 год. та 07.09.2015 на 11-00 год. вручена відповідачу відповідно 21.03.2015 та 03.09.2015.

Крім того, інформацію про дату розгляду справи було опубліковано на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області «Список справ, призначених до розгляду» (http://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadjanam/csz).

Про судове засідання, в якому було ухвалено рішення, відповідач була повідомлена за зареєстрованим місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто завчасно. Крім того, відповідачем не зазначено причин з яких вона не з`явилася в судове засідання 07.09.2015 р., а відтак поважність такої неявки відповідачем не доведена. Таким чином, відсутня перша підстава для скасування заочного рішення, передбачена ст. 232 ЦПК України.

Зазначене рішення було оскаржене у апеляційному порядку, однак за ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 31.07.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху через несплату судового збору, а за ухвалою від 14.08.2017 року повернута через не усунення недоліків.

За ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 також було залишено без руху через несплату судового збору, а за ухвалою від 09.11.2017 року відкрите касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 .

За постановою Верховного суду від 08.08.2018 року у цій справі було касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 серпня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», викладеного у листі від 01.07.2015 року, у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 4 ст. 369 ЦПК, у суддів виникали труднощі під час її застосування.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ст. 227 ЦПК України у редакції, яка діяла станом на дату винесення заочного рішення у цій справі 07.09.2015 року, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення було винесене судом 07.09.2015 року, 28.09.2015 року направлено сторонам у справі, 03.11.2015 року до суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення, а лише на 10 день з дня отримання судом такого повідомлення, за відсутності заяви про перегляд заочного рішення, судом було направлено виконавчий лист сторонам у справі.

Відповідно до ст. 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 231 ЦПК України встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.

Строки апеляційного оскарження рішення передбачені ч. 1 ст. 294 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до правової позиції, висловленої в усіх Науково-практичних коментарях до ЦПК України, заочне рішення набуває законної сили після завершення усіх передбачених законом строків (строку на подачу відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, а в подальшому - строку на апеляційне оскарження).

При цьому проблемним є питанням щодо початку відліку строку для апеляційного оскарження, оскільки він залежить від моменту отримання копії заочного рішення відповідачем.

Абзацами 3 і 4 п. 16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суду, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України N 68 від 27.06.2006, було передбачено, що у разі неотримання судом повідомлення (даних про отримання відповідачем копії заочного рішення), заочне рішення вважається таким, що не набрало законної сили. Після з`ясування точного місцезнаходження (місця проживання) відповідача копія заочного рішення надсилається відповідачу повторно.

Однак постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.10.2009 р. по справі N 2а-2517/09/2670 за позовом АБ "Брокбізнесбанк" до Державної судової адміністрації України абзаци 3 і 4 п. 16.6 вищевказаної Інструкції було визнано не чинними.

Мотивуючи дану постанову, суд дійшов наступних висновків.

"Питання заочного розгляду справи в цивільному судочинстві регулюються Главою 8 ЦПК України. В ст. 227 ЦПК України чітко зазначено, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п`яти днів з дня його проголошення. Жодних інших вимог згідно з ЦПК України стосовно доведення змісту заочного рішення до відома відповідача немає.

Крім того, в ст. 233 ЦПК України зазначено, що заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

З вищенаведеного слідує, що питання набрання заочним рішенням врегульоване ЦПК України, воно здійснюється в загальному порядку, встановленому кодексом. Окремий порядок набрання законної сили заочним рішенням у випадку його неотримання відповідачем не передбачений".

З урахуванням даної постанови суду до Інструкції з діловодства були внесені зміни та виключено положення щодо наявності розписки відповідача про отримання копії заочного рішення.

Разом з тим законодавцем не врегульовано, як необхідно діяти суду, якщо копію заочного рішення неможливо вручити відповідачу з тих чи інших причин (ухилення відповідача від його отримання, розгляд справи за останнім відомим місцем проживання відповідача, зміна місця проживання відповідача та недобросовісне виконання ним обов`язку повідомити суд про відповідні зміни тощо).

На законодавчому рівні чітко не визначено момент набрання законної сили заочним рішенням. Для позивача у справі, розглянутій у порядку заочного рішення, рішення набирає законної сили на одинадцяти день після його проголошення, якщо позивач сам у вказаний термін не подав апеляційної скарги на нього, а для відповідача - на одинадцятий день з моменту отримання копії заочного рішення.

З огляду на викладене не знайшли свого підтвердження доводи боржника щодо порушень при видачі судом виконавчого листа у цій справі.

Що ж стосується відкриття виконавчого провадження за межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то суд позбавлений можливості ретельно дослідити ці доводи, оскільки докази, про які зазначає боржник у заяві суду надані не були. При цьому процедура розгляду судом зазначеної заяви не передбачає участі органу виконання судових рішень, тому суд не мав можливості перевірити ці доводи шляхом витребування доказів у цього органу. Крім того, будь яких клопотань про витребування доказів в обґрунтування своїх доводів боржник не подала суду, відтак з урахуванням принципу диспозитивності, суд позбавлений можливості їх витребовувати та збирати.

З урахуванням викладеного суд не знайшов підтвердження доводів боржника у матеріалах справи та наданих суду доказах, відтак суд не вбачає документально обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для відмови у задоволенні заяви боржника.

Керуючись ст.ст. 432, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 308/14059/14-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова