Ухвала

25 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 283/2025/19

провадження № 61-16368ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Біт Групп», третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VІІІ, що набув чинності 15 грудня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана представником ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 касаційна скарга на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року не відповідає частині третій статті 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України з таких підстав.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Приписами частини третьої статі 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

За приписами частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Зазначене дає підстави вважати, що статус особи, як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Аналіз доданої до касаційної скарги копії довіреності ННР № 166914 від 05 жовтня 2018 року свідчить, що ОСОБА_2 уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 .

Документів, що підтверджують статус представника особи, яка подає касаційну скаргу, як адвоката до касаційної скарги не додано.

По своїй суті підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Зі змісту доданої копії довіреності ННР № 166914 від 05 жовтня 2018 року не вбачається, що повноваження з представництва ОСОБА_1 надано саме адвокату Меньківському В. А., тобто довіреність сама по собі не є доказом, що підтверджує повноваження адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителями ОСОБА_2 , як представник за довіреністю, виступає у статусі адвоката. Також, з вказаної довіреності не вбачається укладення договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Меньківським В. А.

Отже, особою, яка подала касаційну скаргу, не додано до касаційної скарги допустимих доказів стосовно того, що ОСОБА_2 уповноважений за довіреністю представляти інтереси ОСОБА_1 , як адвокат.

Крім того, у статті 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Аналіз доданої до касаційної скарги копії довіреності ННР № 166914 від 05 жовтня 2018 року свідчить, що ОСОБА_2 уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді України.

Повноважень представляти інтереси довірителя представником ОСОБА_2 у Верховному Суді копія довіреності ННР № 166914 від 05 жовтня 2018 року не містить.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема, касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, касаційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар