Справа № 524/325/20
Провадження № 2-з/524/107/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Просив суд забезпечити його позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна шляхом накладення арешту на:

- нежитлове приміщення магазин № НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- квартиру АДРЕСА_2 ,

- торгові павільйони за адресою: АДРЕСА_3 ,

- чотирьохповерхову торгово-адміністративну будівлю за адресою: АДРЕСА_4 ,

- 186,8 кв.м торгового павільйону літ. «В» за адресою: АДРЕСА_5 ,

- будинок АДРЕСА_6 ,

- будівлю магазину, будівлю котельні, цех хлібобулочних виробів, будівлю складу за адресою: АДРЕСА_7 ,

- нежитлові приміщення №№ 1, 2, 10 торгівельного павільйону літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_5 ,

- автомісця АДРЕСА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_9 .

Заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 вчинила дії щодо розпорядження спірним майном, існує загроза невиконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив такі фактичні обставини.

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває цивільна справа за об`єднаними в одне провадження позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Раніше ухвалами суду від 24.01.2020 року (а.с. 55, том 1) та від 03.02.2020 року (а.с. 83-84, том 1) позивачу було відмовлено у забезпеченні позову.

Ухвалою суду від 05.05.2020 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на:

-житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_10 , власником яких є ОСОБА_2 ,

-приміщення стоматологічної клініки-аптеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

В іншій частині заяви відмовлено.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до роз`яснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З приводу забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе нерухоме майно, зареєстроване на ім`я відповідача ОСОБА_2 , суд висловлювався в ухвалах про відмову у забезпеченні позову від 24.01.2020 року, 03.02.2020 року та в ухвалі від 05.05.2020 року.

Зміст заяви від 23.11.2020 року свідчить про те, що фактичні обставини у справі не змінились, і позивач вкотре доводить необхідність накладення арешту та заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є предметом спору, з тих самих підстав.

Суд наголошує, що ці обставини, зокрема, факт відчуження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , були враховані судом раніше і стали підставою для накладення арешту на зазначений об`єкт ухвалою суду від 05.05.2020 року.

Отже, судом було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, щодо яких існує спір, і є вірогідність їх відчуження без відому ОСОБА_1 .

Стосовно інших об`єктів нерухомого майна такої вірогідності немає. Об`єкти майна були набуті у період, коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Інформація з єдиних та державних реєстрів, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Користування єдиними державними реєстрами здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію.

З приводу накладення арешту на п`ять автомісць (№№56, 57, 58, 59, 60) по АДРЕСА_11 , суд також висловився в ухвалі від 05.05.2020 року.

Інших підстав для застосування заходів забезпечення позову і накладення арешту на ці об`єкти ОСОБА_1 не повідомляє.

Слід зауважити також, що ухвалою суду від 05.05.2020 року суд наклав арешт на «приміщення стоматологічної клініки-аптеки, розташованої за адресою: м. Кременчук, вул. Соборна, 22/19», власником якого є ОСОБА_3 . Саме так назвав об`єкт нерухомості майна позивач ОСОБА_1 у позові та заяві про його забезпечення.

За повідомленням Управління державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такий тип об`єкта нерухомості майна відсутній, натомість є об`єкт «нежитлове приміщення магазин № НОМЕР_1 ». Фактично йдеться про один і той самий об`єкт нерухомого майна, тому виконання ухвали від 05.05.2020 року можливе в разі виправлення назви типу об`єкта в ухвалі суду від 05.05.20020 року. Зокрема, таке виправлення можливе за заявою ОСОБА_1 . Отже, необхідності забезпечення позову шляхом повторного накладення арешту на той самий об`єкт майна немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 153, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Сторони у справі:

Позивач (заявник):

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_12 .

Відповідачі (боржники):

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_13 ; адреса проживання: АДРЕСА_14 .

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєсрації: АДРЕСА_14 .

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_15 .

Інші відомості суду не відомі.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Ж.О. Кривич