Справа № 161/941/20
Провадження № 2/161/1362/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Демчук Т.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шемета І.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг по теплопостачанню: централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води, що надаються державним комунальним підприємством «Луцьктепло».

Однак, відповідач свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2019 року по її особовому рахунку утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 73611,42 грн., з яких: 38008,60 грн. за опалення, 35602,82 грн. за гарячу воду.

Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги на всю суму боргу відповідача на підставі положень ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні нарахування в розмірі 21842,04 грн. та три відсотки річних 5828,33 грн.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в сумі 73611,42 грн., а також інфляційні нарахування у розмірі 21842,04 грн., три відсотки річних 5828,33 грн. та судові витрати в справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення заборгованості за теплопостачання з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних в розмірі 29206,10 грн., тобто в межах строків позовної давності, однак заперечив щодо стягнення боргу за гарячу воду, зазначивши, що відповідач у вказаній квартирі з 2017 року не проживає, а тому вказане нарахування є безпідставним.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом з`ясовано, що відповідач зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою місцевого обчислювального центру (а.с. 5) та їй надаються послуги по теплопостачанню, що стверджується розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання (а.с. 4).

З розрахунку також вбачається, що за період з січня 2017 року по грудень 2019 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 56891,88 грн., з яких: 27672,12 грн. за опалення, 22278,26 грн. гарячу воду, 4728,99 грн. інфляційні нарахування та 2212,51 грн. 3% річних (а.с. ).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 22.02.2020 року після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с. ).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, а саме: стосовно опалення, а отже позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» в цій частині є обґрунтованими.

Водночас, на думку суду, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості щодо постачання гарячої води, оскільки як з`ясовано в судовому засіданні з показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідач за вказаною адресою не проживає з 2016 року, а тому й відповідно не користувалась гарячою водою, а тому в цій частині нарахування й стягнення коштів є неправомірними і у їх стягненні слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_10 слід стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги за опалення в сумі 27672,12 грн., а також інфляційні нарахування та три відсотки річних на вказану суму боргу, які складають 2671,62 грн. та 1248,21 грн. відповідно, які нараховано в межах трирічного строку позовної давності, на якому наполягає представник відповідача.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ДКП «Луцьктепло» платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 2102 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 31591,95 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1167,24 грн. ((31591,95/56891,88) * 2102)).

На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.11, 509, 526, 625 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247,258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» () заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 27672 (двадцять сім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 12 коп. на рахунок із спеціальним режимом використання п/р НОМЕР_2 філія Волинське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України», МФО 303398, а також інфляційні нарахування у розмірі 2671 (дві тисячі шістсот сімдесят одну) грн. 62 коп., три відсотки річних в сумі 1248 (одну тисячу двісті сорок вісім) грн. 21 коп. та 1167 (одну тисячу сто шістдесят сім) грн. 24 коп. судового збору на поточний рахунок в АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_3 , МФО 320478.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 листопада 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк