Провадження № 2/522/2007/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі по цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання приведення квартири у попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом, в якому просять зобов`язати відповідача привести належні їй 246/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, шляхом побудування зроблених нею виїмок кам`яних кладок несучих стін, знесення та повернення в попередній стан самовільно спорудженої каналізаційної системи та туалету.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони відповідно до свідоцтва від 02.04.2007 р. є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і проживають там. Їх квартира розташована на 3-му поверсі трьох поверхового будинку. Над цією квартирою, у мансарді будинку, розташована комунальна квартира АДРЕСА_3 , 246/1000 частин якої належить на праві власності відповідачці. З початку 2013 року відповідач почала змінювати, розширяти і реконструювати свою частину квартири. Над квартирою позивачів немає інших квартир і квартира відповідачки знаходиться на найвищому мансардному поверху будинку, саме над квартирою позивачів. 13 грудня 2014 р. квартиру, що належить позивачам було затоплено з квартири відповідачки. Представниками комісії Житлово-експлуатаційного підприємства, виявлено що відповідачка здійснила реконструкцію своєї квартири з облаштуванням водопостачання та водовідведення над квартирою позивачів. Відповідно до акту комісії Житлово-експлуатаційного підприємства від 13.12.2014 р., затоплення сталося з вище розташованої квартири яка належить відповідачці. За заявою позивачів Інспекцією ДАБК в Одеській області було проведено перевірку, виявлено проведення по горищу каналізаційних труб. У 2015 році позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення компенсації за матеріальну та моральну шкоду спричинену залиттям. Рішенням суду від 08.05.2018 р. з відповідачки на користь позивачів стягнуто відшкодування спричиненої залиттям матеріальної та моральної шкоди. Позивачі вважають, що своїми діями відповідачка не тільки завдала збитку, а й в подальшому створила небезпеку для їх проживання у квартирі, так як над їх спальною кімнатою розміщений туалет, кухня та душова відповідачки. Внаслідок залиття що сталось 13 грудня 2014 року у спальній та ванній кімнатах прийшла в негідність частина стелі, під час залиття вода лилась із світильників та розеток, через що відбулось замикання електромережі. Також, внаслідок самовільної реконструкції відповідачкою створено для позивачів перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним їм майном через постійну загрозу залиття і пошкодження житлових приміщень належних позивачам з незаконно проведеного водопроводу та з каналізації.

Тому, позивачі просять зобов`язати відповідача привести в первісний стан незаконно реконструйовану квартиру і стягнути з відповідача усі витрати пов`язані з поданням позовної заяви.

12 грудня 2014 року ухвалами суду відкрито провадження по цивільній справі та відмовлено у задоволені заяви про забезпечення позову.

У заяві від 02 квітня 2015 року ОСОБА_4 просила розглядати справу без її участі, позов повністю підтримала та просила задовольнити.

20 липня 2015 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивачів та витребувано з Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області копії належним чином завірених матеріалів, що стосуються проведення будівельних робіт з капітального ремонту 246/1000 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3

08 червня 2016 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивачів та витребувано з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна, 83) копії належним чином завірених матеріалів, що стосуються проведення будівельних робіт з капітального ремонту 246/1000 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3

06 грудня 2016 року та 21 квітня 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

18 вересня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до суду уточнену позовну заяву про зобов`язання привести квартиру до попереднього стану. 03 липня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги, які остаточно були викладені в редакції позовної заяви наступним чином:

1) Зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачами власністю шляхом демонтажу самочинно проведеної реконструкції квартири та приведення квартири і горища будинку у попередній стан.

2) Зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю Позивачами шляхом часткового демонтажу самочинно проведеної відповідачкою реконструкції належних їй 246/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 та приведення квартири і горища будинку у попередній стан, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» від грудня 2011 року, в частині - повного демонтажу самочинно облаштованого приміщення санвузлу та кухні-ніші над житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з демонтажем установленого у санвузлі унітазу, душової кабіни, умивальника, водонагрівача (електробойлеру), каналізації, водопроводу, та демонтажу місцевої насосної установки для перекачування побутових стоків у санвузлі, а також демонтажу на горищі будинку труб водопроводу та каналізації над квартирою АДРЕСА_5 , та приведенням приміщенням горища до попереднього стану.

3) Зобов`язати відповідача привести належні їй 246/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» від грудня 2011 року в частині - повного демонтажу самочинно облаштованого приміщення санвузолу та кухні-ніші над житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з демонтажем установленого у санвузлі унітазу, душової кабіни, умивальника, водонагрівача (електробойлеру), каналізації, водопроводу, та демонтажу місцевої насосної установки для перекачування побутових стоків у санвузлі, а також демонтажу на горищі будинку труб водопроводу та каналізації над квартирою АДРЕСА_5 , та приведенням приміщенням горища до попереднього стану.

4) Стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на проведення судово-будівельної експертизи у розмірі 5 942 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні, 40 копійок.

04 липня 2018 року до суду від ОСОБА_3 надійшли заперечення, в яких остання просила залишити позовну заяву без задоволення, оскільки вона будучи власником 246/1000 квартири АДРЕСА_1 та провівши її переобладнання, отримала документи на приміщення та ввела в експлуатацію у встановленому порядку, а тому ремонт належної їй частини квартири проведений законно.

27 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про відмову від позову.

07 лютого 2019 року ухвалою суду прийнято відмову від позову ОСОБА_4 та закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобов`язання привести квартиру до попереднього стану.

Сторони в судове засідання 10.11.2020 року не з`явились. Від представника позивачів надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутністю представника на підставі наявних матеріалів справи. Відповідач повторно до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Суд, враховуючи неодноразову неявку відповідачки в судові засідання та неповідомлення про причини неявки, вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві власності, в рівних частках кожному, належала квартира АДРЕСА_2 , вся квартира складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 81,1 кв. м, житловою площею 63,9 кв. м., на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради підставі свідоцтва про право власності від 02.04.2007 р.

Відповідно до договору дарування від 03 лютого 2012 року ОСОБА_5 подарував належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г., зареєстровано в реєстрі за № 485.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 29.01.2015 р. індексний номер 32873084, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Рубан М.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 18951144 від 29.01.2015 ОСОБА_2 є власником 1/3 частини та ОСОБА_1 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 .

Над приміщенням квартири, на мансардному поверсі будинку АДРЕСА_4 , розташована комунальна квартира АДРЕСА_3 , частина якої належить на праві власності відповідачці у справі.

Так, 246/1000 частин квартир АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 28 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 122.

Як зазначають позивачі, наприкінці 2013 року відповідачка почала реконструювати належну їй частину комунальної квартири, який розташований над квартирою позивача.

Як зазначають позивачі в результаті проведених відповідачкою ремонтних робіт по реконструкції її частини комунальної квартири над їх квартирою в порушення норм ДБН був розміщений санвузол з унітазом, подрібнювач каналізаційних стоків, душова кабіна, умивальник, бойлер наслідком чого стало залиття сточними водами спальної та ванної кімнати.

04.03.2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області було зареєстровано декларацію відповідачки про початок виконання будівельних робіт. В декларації відповідачкою було зазначено - капітальний ремонт частини комунальної квартири АДРЕСА_3 без зміни геометричних розмірів та цільового призначення приміщень.

У проектній документації розробленій ТОВ «ГРАДБУД-ГБ» зазначено проведення капітального ремонту квартир без зміни геометричних розмірів та цільового призначення приміщень.

Проте завданням на проектування № 14/13-11 було передбачено ремонтні роботи зі зміною функціонального призначення житлових приміщень, облаштування з житлової кімнати санвузлу, які відповідно до ДБН є саме реконструкцією, а не капітальним ремонтом.

Листом ТОВ «ГРАДБУД-ГБ» від 28 серпня 2013 р. № 27/13-исх. повідомило ДАБК, що не здійснює авторський нагляд за виконанням розробленого ними проекту.

Головним державним інспектором Інспекційного відділу у місті Одесі Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області 25.02.2015 р. проведено перевірку умов проведення ремонту частини комунальної квартири АДРЕСА_3 , за результатами якої, встановлено, що відповідачка внесла в декларацію про початок виконання будівельних робіт недостовірні дані.

Постановою Інспекції ДАБК в Одеській області № 776 від 07.09.2013 р. ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 9 ст. 96 КУпАП та стягнуто штраф.

Згідно відповіді начальника Інспекції ДАБК в Одеській області від 07.10.2013 року вих. № 05/1-8976 на лист КП ЖКС Порто-Франківський, відповідачем було внесені недостовірні дані в декларацію про початок виконання будівельних робіт з капітального ремонту частини квартири АДРЕСА_3 без зміни геометричних розмірів та цільового призначення, що є наведенням недостовірних даних у такій декларації та є порушенням ч. 8 ст. 36 Закону України «Про містобудівну діяльність».

Відповідно до технічного паспорту складеного у грудні 2011 року, 246/1000 частин квартири АДРЕСА_3 належних відповідачці складались з наступних приміщень: житлової кімнати - 11.7 кв.м., житлової кімнати 10.4 кв.м.

Згідно проекту ТОВ «ГРАДБУД-ГБ» після проведеної реконструкції належні відповідачці 246/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 становлять наступні приміщення: вітальня - 1.6 кв.м., санвузол - 1.7. кв.м., зона кухні-ніші 2.9. кв.м., житлова кімната 17.6. кв.м., загальною площею 23.8 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту від 16.10.2013 р., складеного після реконструкції квартири функціональне призначення однієї з житлових кімнат та коридору змінено відповідачкою. Належні відповідачці 246/1000 квартири № 5 складаються з наступних приміщень: коридор - 3.3 кв.м. у якому розміщені душова кабіна, умивальник, бойлер та унітаз, їдальня 10.8 кв.м. де встановлена кухня з умивальником, раніше житлова кімната - 11.7 кв.м., жила кімната 9.3 кв.м., раніше житлова кімната 10.4 кв.м.

Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та направлено на виконання до ОНДІСЕ Міністерства юстиції України. 30 червня 2017 року головним судовим експертом ВБТЗ та ЕД Чайка О.В. наданий висновок експерта № 17-2074 судової будівельно-технічної експертизи по справі. Експертом надані наступні висновки:

1. Реконструкція частини комунальної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 не відповідає вимогам державних будівельних норм України за наступними критеріями: по висоті приміщення «8» пл. 11,0 м - п. 2.9 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні критерії»; по площі санвузла - п. 2.27 ДБН В.2.2-15-2005; по розташовуванню трубопроводів водопроводу та каналізації над житловими кімнатами В.3.2-2.2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; по установленню водонагрівача (електробойлеру) у санвузлі - п. 18.1 ДБН В.2.5-64: 2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»; по розташовуванню місцевої насосної установки для перекачування побутових стоків у санвузлі - п. 21.17 ДБН В.2.5.-64:2012.

2. Розташування санвузлу у частині комунальної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 над житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка розташована в цьому ж будинку поверхом нижче не відповідає вимогам державних будівельних норм України: п. 2.28. ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»; п. 8.11 ДБН В.3.2.-2.2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Відповідачка не надала суду відомості та докази щодо підстав проведення нею реконструкції 246/1000 частин квартир АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 відповідно до вимог діючого законодавства.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2018 р. задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди спричиненої залиттям квартири. Факт залиття 13 грудня 2014 року квартири позивачів з частини комунальної відповідачки рішенням суду встановлений.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.07.2019 року рішення залишено в силі. ВСУ відмовлено відповідачу у відкритті касаційного провадження.

Тобто, з отриманих у процесі судового розгляду документів встановлено, що реконструкція квартири відповідачки всупереч нормам ДБН включала втручання у капітальні стіни будинку, розміщення туалету, та санвузлу в жилих приміщеннях належних відповідачці та над жилими приміщеннями належної позивачам квартири, що не було передбачено проектом будинку та заборонено будівельними нормами.

Так, відповідно до положень норм ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Отже, власникові майна гарантується можливість вимагати усунення порушень його права, які виникли в результаті реконструкції приміщення відповідача.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно -технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що будівництво об`єкту здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

У відповідності до ст. 29 Закону України "Про планування та забудову територій" здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством.

Отже, дії відповідача щодо реконструкції належної їй частини квартири проведеною з порушенням норм встановлених "Положенням про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано- прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі", затвердженого рішенням Одеської міської ради № 2153-ХХІІІ від 17.04.2001 року.

Відповідно до вимог частин 1, 7 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила або здійснює будівництво, провести відповідну перебудову.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд, встановив, що роботи, які виконані відповідачем по ремонту квартири здійснені з порушенням будівельних норм та правил, що порушує право позивача користуватися та розпоряджатися належним йому майном так як позивач довів суду що неправомірні дії зі сторони відповідача носять триваючий характер, тому позов підлягає задоволенню, при цьому суд враховує обставини що також порушені санітарно - технічні вимоги і правила експлуатації будинку, при цьому суд враховує висновок експерта.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача привести в первісний стан реконструйовані 246/1000 частин квартири АДРЕСА_1 у відповідності до технічного паспорту датованому груднем 2011 року.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору та судові витрати, які складаються з оплати судової експертизи у розмірі 5942,40 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 40 копійок, що вбачається з матеріалів справи.

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЖК України, ст.ст.141, 263-265, 353 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про зобов`язання приведення квартири у попередній стан - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом демонтажу самочинно проведеної ОСОБА_3 реконструкції належних їй 246/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 та приведення квартири і горища будинку у попередній стан, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» від грудня 2011 року, в частині - повного демонтажу самочинно облаштованого приміщення санвузлу та кухні-ніші над житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з демонтажем установленого у санвузлі унітазу, душової кабіни, умивальника, водонагрівача (електробойлеру), каналізації, водопроводу, та демонтажу місцевої насосної установки для перекачування побутових стоків у санвузлі, а також демонтажу на горищі будинку труб водопроводу та каналізації над квартирою АДРЕСА_5 , та приведенням приміщенням горища до попереднього стану.

Зобов`язати ОСОБА_3 привести належні їй 246/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» від грудня 2011 року, шляхом демонтажу приміщення санвузолу та кухні-ніші над житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з демонтажем установленого у санвузлі унітазу, душової кабіни, умивальника, водонагрівача (електробойлеру), каналізації, водопроводу, та демонтажу місцевої насосної установки для перекачування побутових стоків у санвузлі, а також демонтажу на горищі будинку труб водопроводу та каналізації над квартирою АДРЕСА_5 , та приведенням приміщенням горища до попереднього стану.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ) судові витрати, які складаються з оплати судової експертизи в розмірі 5 942 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 листопада 2020 року, оскільки суддя перебувала на лікарняному з 12 листопада по 26 листопада 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська