УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області за головуванням судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засіданні Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року, ухваленого у справі № 264/2376/18 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково. 26.09.2018 року було відкрито виконавче провадження Кальміуським ВДВС у м.Маріуполі Східного МРУ МЮ (м.Харків) та стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 4742,24 гривень. Постановою Донецького апеляційного суду від 11.03.2020 року рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22.06.2018 року скасовано. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитом розмірі 196,89 гривень та заборгованість за відсотками в сумі 95,37 гривень. 18.05.2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57286843 у зв`язку із скасуванням рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22.06.2018 року. Посилаючись на положення статті 444 ЦПК України, просить вирішити питання про поворот виконання рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22.06.2018 року по справі №264/2376/18 за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В порядку повороту виконання рішення суду стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнену суму в розмірі 4742,24 гривні.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.12.2012 року у розмірі 31888,96 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1653,28 гривень.

Згідно з постановою державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 25 червня 2019 року за виконавчим провадженням №57286843 при примусовому виконанні виконавчого листа №264/2376/18 виданого 23.07.2018 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 33542,24 гривні було встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід у Комунальному некомерційному підприємстві Маріупольської міської ради «Маріупольська міська лікарня №1» та у зв`язку із цим державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

Постановою Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року скасовано.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом по договору б/н від 14.12.2012 року у розмірі 196,89 грн. (сто дев`яносто шість) гривень 89 копійок та заборгованість за відсотками в сумі 95(дев`яносто п`ять)гривень 37копійок, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 (п`ятнадцять ) гривень 15 копійок.

Згідно з довідкою, виданою державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 14.08.2020 року вих..№17.3-16-57286843, встановлено, що за виконавчим провадженням №57286843 щодо примусового виконання виконавчого листа №264/2376/18 виданого 23.07.2018 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 33542,24 гривні 18 травня 2020 року державним виконавцем Черниш О.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57286843, тому що рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя по справі 264/2376/18 скасовано. При цьому з даного листа вбачається, що на користь стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з повідомлення бухгалтерії КНП «Маріупольська міська лікарня №1» перераховано 4742,42 гривні.

Відповідно до ч.1 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2)залишає позов без розгляду; 3)відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з частиною 5 статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

У відповідності до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання за частиною 10 статті 444 ЦПК України може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Отже, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку із скасуванням рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року, за яким було примусово стягнено з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4742,24 грн. та подальшим винесенням нової постанови апеляційної інстанції на меншу суму в загальному розмірі 307,41 гривня, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду та необхідність повернення їй зайво стягнутої суми, тобто відповідачу слід повернути різницю між фактично утриманою сумою в процесі примусового виконання та визначеною постановою Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року, що в результаті дорівнює 4434,83 гривні (4742,24 грн. - 307,41 грн.).

Керуючись ст.ст.353, 354, 444,ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задовольнити частково.

Здійснити поворот виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року у цивільній справі № 264/2376/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В порядку повороту виконання вказаного рішення стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, 01000, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 суму зайво утриманої заборгованості у розмірі 4434 (чотири тисячі чотириста тридцять чотири) гривні 83 коп.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учаснику справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: Д. В. Кузнецов