Справа № 343/1904/20 Провадження №2/0343/713/20
У Х В А Л А

про заочний розгляд

30 листопада 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Семків В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №343/1904/20 за позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 12.02.2018 у розмірі 19935,93 грн станом на 14.07.2020 та судові витрати у розмірі 2102,00 грн (судовий збір).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак і в позовній заяві, і в окремому клопотанні вказує про те, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі, а також просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.1-5, 73).

Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання згідно з довідкою Долинської міської ради від 29.10.2020 про місце його реєстрації (а.с.83), про що в матеріалах справи наявні супровідний лист та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 12.11.2020 (а.с.86, 87). Відзив на позов не подавав. Будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань не заявляв.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається зі змісту ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші).

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подавав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провести заочний розгляд справи № 343/1904/20 в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала остаточна і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя С.М.Монташевич