Справа № 2-1831/11
Провадження № 2-зз/203/32/2020
УХВАЛА

25 листопада 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-1831/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» про стягнення заборгованості,

встановив:

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 (далі заявник, відповідач) звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-1831/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» про стягнення заборгованості, якою: накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2011 року, яке набрало законної сили 27.05.2011 року, було стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 117131,14грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» на користь позивача 200грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1820грн. Водночас, як пояснила заявник, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2011 року по справі № 2-1831 було накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На даний час відповідачем виконані всі зобов`язання по кредитному договору та у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. Враховуючи повне виконання зобов`язання по кредитному договору та закінчення 90-денного строку з дня набрання рішення законної сили, заявник вважає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, з огляду на що, вона звернулась до суду з відповідною заявою.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

24 листопада 2020 року засобами електронного зв`язку від ОСОБА_1 до суду надійшло письмове клопотання про розгляд заяви за її відсутності. Також заявник зазначила, що свою заяву про скасування заходів забезпечення позову вона підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити (а.с.68).

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, враховуючи, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, від заявника надійшло клопотання про розгляд заяви без її участі, а також те, що відсутні перешкоди для розгляду заяви по суті, розглянув заяву за відсутності учасників справи.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року в забезпечення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» про стягнення заборгованості за кредитним договором був накладений арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.23).

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2011 року, яке набрало законної сили 27 травня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суму заборгованості перед банком в розмірі 171139,14грн., за кредитним договором № Д 06-01-55 МК від 08.08.2006 року; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії у Кіровському районі м. Дніпропетровська на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - 200грн.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1820,00грн.; в решті позовних вимог відмовлено (а.с.43).

16.09.2011 року на виконання зазначеного рішення Кіровським районним судом м. Дніпропетровська представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» видано виконавчі листи.

23 грудня 2011 року старшим державним виконавцем Омельченком В.В. відділу державної служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 28418187. Відповідно до вказаної постанови, державним виконавцем було закінчено виконавче провадження з примусового виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2011 року № 2-1831 про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно боржника, яке належить ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2011 року № 2-1831 (а.с.46).

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 11.03.2016 року № 43RU-NQVG-R0U5-19CO, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Деснянським РУГУ МВД України 18.06.2002, адреса реєстрації: України, 01001, м. Київ, вулиця Толстого (Троєщина), буд. 21, станом на 11.03.2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.61).

Згідно з листом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 09.06.2017 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-20170608/3456, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором № Д 06-01-55 МК від 08.08.2006 року, банк не заперечує проти зняття заборони відчуження, яке було накладене нотаріусом, згідно з умовами договору застави (іпотечного договору) на нерухомість за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.60).

Суд зазначає, що згідно з ч. 1, ч. 7, ч. 8, ч. 9, ч. 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд, враховуючи, що з дня набрання заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2011 року, яке набрало законної сили 27 травня 2011 року, минуло понад дев`яносто днів, рішення суду виконано, доходить висновку, що відпала потреба в забезпеченні позову та вжиті ухвалою суду від 11 лютого 2011 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню шляхом скасування арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 158, 223, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-1831/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» про стягнення заборгованості задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-1831/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» про стягнення заборгованості.

Скасувати арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Скасувати арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили у відповідності до вимог ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва