Ухвала

27 листопада 2020 року

м. Київ

справа №623/797/20

провадження № 61-14352ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду про порушення цивільних прав органом державної влади,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року дана касаційна скарга була залишена без руху для усунення недоліків, а саме, надання касаційної скарги викладеної державною мовою та надання її копій відповідно до кількості учасників справи, надання документу на підтвердження сплати судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Ухвалу Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року було направлено заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано заяву, у якій заявник зазначає, що вимоги цивільно-процесуального законодавства не зобов`язують його звертатися до суду українською мовою, а тому вимога про надання касаційної скарги на державній (українській) мові виконанню не підлягає. Також заявником указано, що не підлягає виконанню і вимога щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Статтею 9 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесу рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналогічна норма міститься в статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до частини першої якої судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа

№10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Частинами першою, третьою статті 14 та статтею 6 Закону України «Про засади мовної політики» встановлено, що державною мовою України є українська мова, а сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Крім того, заявник просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки отримані ним у 2019 році кошти не є доходом заявника відповідно до положень пункту 165.1.1 статті 165 Податкового кодексу України, відтак судовий збір перевищує 5% його річного доходу за 2019 рік

Враховуючи, що зазначеною нормою Податкового кодексу України визначено перелік доходів, які не включаються до розрахунку оподатковуваного доходу, тому посилання заявника на вказану обставину є безпідставними.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 вказаних недоліків не усунув, а зміст його заяви про усунення недоліків зводиться до незгоди з ухвалою суду про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду про порушення цивільних прав органом державної влади, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька