Справа № 442/7080/20
Провадження № 4-с/442/45/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дрогобичі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг»,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій з урахуванням заяви про збільшених вимог по скарзі, просить визнати оцінку нерухомого майна нежитлового приміщення загальною площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 станом на 19.10.2020 у межах процедури виконавчого провадження №62860033, недійсною; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. у виконавчому провадженні №62860033 з урахуванням положень п.172.3 статті 172 Податкового кодексу України повторно визначити вартість вказаного майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, ніж той, який вже брав участь у проведенні оцінки об`єкту нерухомості у даному виконавчому провадженні; зупинити передачу майна на реалізацію, а саме: нежиле приміщення загальною площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до надання висновку експерта іншим суб`єктом оціночної діяльності, ніж той, який вже брав участь в проведенні оцінки об`єкту нерухомості у даному виконавчому провадженні.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження ВП №62860023 від 19.08.2020 з примусового виконання виконавчого листа №2-573/10, виданого 04.04.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 1 859 367,48 грн.

26.08.2020 виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна боржника, якою накладено арешт на належне їй майно, а саме: нежитлове приміщення, приміщення магазину загальною площею 113,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру №7 загальною площею 114,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

22.09.2020 виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для участі у виконавчому провадженні для визначення в процесі примусового виконання рішення суду вартості майна боржника - нежитлового приміщення загальною площею 113,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у даній постанові відсутній підпис оцінювача про те, що він був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться у постанові.

21.10.2020 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 складений звіт про незалежну оцінку від 19.10.2020 разом з висновком про вартість майна, в якому визначено ринкову вартість зазначеного майна боржника у розмірі 6 674,06 грн. за 1 кв.м., що становить 235 дол. США (1 USD=28,3649 UAN), загальна ринкова вартість приміщення розрахована з використанням порівняльного методу складає -755 500грн. без ПДВ (Розрахунок: 6 674,06* 113,2=755 500грн.) (с.21 Звіту), що становить 26 635,03 Дол.США.

02.11.2020 повідомлення про результати оцінки майна №9942 направлено приватним виконавцем поштовим відправленням разом з пакетом документів, які одержано боржником - 04.11.2020.

Відповідно до інформації про лот та інформації про характеристику лота № 451619, розміщеної на веб-сайті СЕТАМ, торги по реалізації майна боржника, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , призначено на 07.12.2020.

Однак, з визначеною оцінювачем вартістю майна не погоджується, оскільки таку вважає значно заниженою.

Складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 звіт про незалежну оцінку майна від 19.10.2020 не зареєстрований в Єдиній базі та йому не присвоєно унікального номера, тому звіт є недійсним в силу зазначених положень Податкового кодексу України та Порядку №658.

Окрім цього, виконавчий лист №2-578/2010 від 04.04.2012 перебував на виконанні Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в межах виконавчого провадження ВП №32525755.

Згідно листа №3751/17-18-19 від 02.04.2019, ДП «Сетам», вперше предмет іпотеки реалізовувався на електронних торгах - 26.04.2019 за початковою ціною 1 626 072,00грн. (лот 340116). Згідно листа №5423/17-18-19 від 14.05.2019 ДП «Сетам», початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становила 80 % - 1 300 857,00грн., предмет іпотеки реалізовувався - 12.06.2019р. (лот 349960). Згідно листа №7257/17-18-19 від 02.07.2019 ДП «Сетам», початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становила 70 % початкової вартості майна - 1 138 250,40 грн., предмет іпотеки реалізовувався - 29.07.2019р. (лот 359740). Згідно протоколу №421857 від 29.07.2019 про проведення електронних торгів, розміщеного на Веб-сайті ДП «Сетам», останні, треті електронні торги арештованого майна, реєстраційний номер лота 359740, стартова ціна лота - 1 138 250,40грн. не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

02.04.2018 для участі у виконавчому провадженні ВП №32525755 був призначений суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання ТзОВ «Експерт ІН» постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, копія якої міститься на сторінці 42 Звіту цього оцінювача. 13.02.2019 суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Експерт ІН», оцінювачем ОСОБА_3 складений звіт про незалежну оцінку майна від 11.02.2019 разом з висновком про вартість майна боржника: нежиле приміщення загальною площею 113,2 кв.м. яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , в якому оцінювач визначив ринкову вартість об`єкта оцінки у розмірі 14 364,60 грн. за 1 кв.м., що становить 534 дол. США (1USD=26,899993 UAN), загальна ринкова вартість приміщення розрахована з використанням порівняльного методу становить 1 626 072 грн. без ПДВ (Розрахунок: 534*113,2*26,899993 = 1 626 072грн.) (с.31 звіту), що становить 60 449 Дол.США. Тобто, у попередньому звіті ТзОВ «Експерт ІН» за 2019 рік ринкова вартість майна була у 2 рази вищою за ту, яку визначив ФОП ОСОБА_2 за 2020 рік, тому є підстави вважати, що вартість майна була свідомо занижена оцінювачем ФОП ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із проведеною оцінкою майна оцінювачем ФОП ОСОБА_2 , нею було замовлено проведення оцінки нерухомого майна та дачі висновку про вартість об`єкта оцінки іншим оцінювачем ФОП ОСОБА_4 . Звіт про оцінку спірного об`єкту разом з висновком складений 10.11.2020 для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства та зареєстрований в Єдиній базі даних звітів про оцінку з присвоєнням йому унікального номера НОМЕР_1 .

Оцінювач ФОП ОСОБА_4 визначила ринкову вартість об`єкта оцінки у розмірі 14 375,73 грн. за 1м2, що становить 510,91 дол.США (1USD=28,1375 UAN), загальна ринкова вартість приміщення розрахована з використанням порівняльного методу становить -1 627 330грн. Без ПДВ (Розрахунок: 510,91*113,2*28,1375 =1 627 330 грн.) (с.38-39 звіту), що становить 57 835,01 Дол.США.

Отже, відповідно до звітів оцінювачів ТзОВ «Експерт ІН» та ФОП ОСОБА_4 , вартість арештованого нерухомого майна суттєво вища, ніж та, яка зазначена оцінювачем ФОП ОСОБА_2 в оскаржуваному звіті, а тому вважає, що наявні підстави для повторного визначення вартості спірного майна у виконавчому провадженні ВП №62860023, оскільки визначена ринкова вартість майна оцінювачем ФОП ОСОБА_2 не відповідає його реальній вартості та є значно заниженою.

Крім цього, зазначає, що основними елементами порівняння є характеристики подібного майна за місцем його розташування, фізичними та функціональними ознаками, умовами продажу тощо. У Таблиці №9.1 Звіту ФОП ОСОБА_2 оцінювачем наведено певні приміщення-аналоги.Зокрема, порівнюючи аналоги №1 та №2, можна зробити висновок, що вказані об`єкти суттєво відрізняються конфігурацією, оздобленням, сучасністю ремонту та місцем знаходження, площею, пішохідною доступністю, відстанню до центральної частини міста тощо, а тому вони не є релевантними для визначення початкової вартості об`єкту оцінки для його реалізації. Натомість, об`єкт оцінки розташований у серединній частині міста. Місцерозташування об`єкта оцінки характеризується наявністю розвинутої інфраструктури, транспортними потоками високої інтенсивності, пішохідні потоки також високої активності. У приміщенні наявні два окремих входи з фасадної та тильної сторони будівлі. Біля приміщення об`єкту оцінки по АДРЕСА_1 знаходяться заправка ОККО, ТЦ «Сільпо», ТЦ «АТБ», відділ митного оформлення «Дрогобич», гуртівня будівельних матеріалів ПП « ОСОБА_5 », а також ряд торгових приміщень. Нежитлове приміщення, яке їй належить (приміщення магазину) придатне до експлуатації, потребує лише косметичного ремонту.

Зазначає, що таку занижену початкову ціну продажу аналогів оцінювач у складеному ним Звіті (с.19) аргументував тим, що як правило, при вимушеному продажу майно реалізується за цінами, які є нижче ринкових, що пов`язане саме із характером такої угоди, тому що по-перше при реалізації такого майна відсутній добровільний продавець, оскільки державний або приватний виконавець повинен обов`язково реалізувати його у визначені законом строки, тобто, немає можливості почекати кращої кон`юнктури ринку і відкласти реалізацію майна до кращих часів; по-друге, інвестор не буде купувати арештоване майно по тій самій ціні, що і в добровільного покупця, оскільки купівля такого майна завжди пов`язана з додатковими обставинами, про які покупець і продавець можуть і не знати при укладанні такої угоди. Тобто, при купівлі від справжнього добровільного продавця на вторинному ринку є можливість діяти більш помірковано, з меншим ризиком.

Отже, вартість об`єкта оцінки була скоригована на умови вимушеного продажу з обмеженим строком експозиції (продажу). Тобто, для визначення відкорегованої вартості приміщень-аналогів оцінювач застосовував знижувальні коефіцієнти, що застосовуються у разі продажу майна у строк, який є значно коротшим від строку експозиції подібного майна. Проте, такі знижувальні коефіцієнти застосовуються переважно для визначення ліквідаційної, а не ринкової вартості нерухомості.

Заниження вартості об`єкта оцінки з мотиву, що при примусовій реалізації майна відсутній добровільний продавець, оскільки державний або приватний виконавець повинен обов`язково реалізувати його у визначені законом строки, суперечить приписам ч.6, ч.7 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження",оскільки у виконавця відсутній обов`язок обов`язкового продажу майна на прилюдних торгах. Натомість, нереалізоване на прилюдних торгах майно може бути залишено стягувачем за собою, в іншому випадку майно повинно бути повернуто виконавцем боржникові.

Тому вважає, що оцінювач неправомірно занизив ринкову вартість майна, спираючись на власні хибні висновки про те, що виконавець повинен обов`язково реалізувати майно у визначені законом строки.

Таким чином, на переконання скаржника, проведена оцінювачем ФОП ОСОБА_2 оцінка її майна не відповідає пунктам 15, 16 Національного стандарту № 1, а вказаний звіт про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованим та об`єктивним, оскільки визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, а не майна, що реалізується за цінами, які є нижче ринкових із-за вимушеного продажу у скорочені строки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала з підстав, викладених у скарзі, просить скаргу задоволити.

Приватний виконавець Пиць А.А. у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про відкладення розгляду скарги, мотивуючи тим, що перебуває на самоізоляції у зв`язку з контактом із особою з підтвердженим діагнозом COVID-19. Просив наступне судове засідання проводити в режимі відеоконференції.

Представник ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву про відкладення розгляду скарги у зв`язку з неможливістю з`явитися на вказану годину.

Згідно з вимогами частини першої ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Отже, вказаною нормою визначені стислі строки розгляду скарги на дії виконавця. У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення приватному виконавцю Пиць А.А., згідно з яким останній повідомлення суду про розгляд справи отримав 16.11.2020. Не зважаючи на достатність часу та можливість клопотати перед судом про проведення судового засідання в режимі конференції саме 27.11.2020 (визначеної судом дати розгляду), приватний виконавець просив таке відкласти.

Однак, слід звернути увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

З урахуванням положень частини другої статті 450 ЦПК України, якими визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, та беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що розгляд скарги слід провести у відсутності приватного виконавця та представника стягувача.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 19.08.2020 відкрито виконавче провадження №62860023 з примусового виконання виконавчого листа №2-573/10, виданого 04.04.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 1 859 367,48 грн.

26.08.2020 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме: нежитлове приміщення (приміщення магазину) загальною площею 113,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру №7 загальною площею 114,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою від 22.09.2020 виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для участі у виконавчому провадженні для визначення в процесі примусового виконання рішення суду вартості майна боржника - нежитлового приміщення загальною площею 113,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена постанова містить попередження суб`єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові. Проте, у графі «ознайомлений» відсутні дата і підпис суб`єкта господарювання ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

У відповідності до частини 5 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

21.10.2020 ФОП ОСОБА_2 надано висновок про вартість майна - нежитлового приміщення, загальною площею 113,2 кв.м, що на АДРЕСА_1 . Згідно з даним висновком, ринкова вартість об`єкта оцінки, в умовах вимушеного продажу, станом на дату оцінки, становить 755 500 грн. Об`єкт оцінки являє собою вісім нежитлових приміщень, розташованих на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку; інженерні комунікації: електропостачання, водопостачання, каналізація, газопостачання, опалення автономне; технічний стан об`єкта задовільний; внутрішнє оздоблення приміщень у доброму технічному стані.

У той же час, у згаданому висновку, як і у звіті про незалежну оцінку майна, не зазначено, що оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Листом за №9342 від 02.11.2020 приватним виконавцем Пиць А.А. було повідомлено ОСОБА_1 про вартість арештованого майна згідно надісланого висновку.

Скаржник ОСОБА_1 , у свою чергу, звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 для визначення вартості вищезгаданого нерухомого майна. Згідно з отриманим висновком, станом на 09.11.2020 ринкова вартість нежитлового приміщення, загальною площею 113,2 кв.м., на АДРЕСА_1 , становить 1 627 330 грн. При цьому, оцінювач в описі нерухомого майна зазначає, що на підставі проведеного візуального обстеження (оцінювачу було надано доступ до всіх приміщень) та згідно інформації БТІ встановлено, що стан основних конструктивних елементів характеризується як задовільний, стан внутрішнього оздоблення приміщень характеризується як добрий. Вказаний звіт про оцінку майна зареєстрований в Єдиній базі даних звітів про оцінку з присвоєнням йому унікального номера НОМЕР_1 .

Поряд з тим, боржником надано висновок про вартість майна (нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 ), складений 13.02.2019 на замовлення Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області оцінювачем Р.А.Новічевським. Згідно з вказаним висновком, оцінювач стверджує, що станом на 11.02.2019 ринкова вартість об`єкта оцінки складає 1 626 072 грн.

Суд приймає до уваги твердження скаржника з приводу того, що відповідно до звіту оцінювача ФОП ОСОБА_4 , вартість нерухомого майна (приміщення магазину) суттєво вища від зазначеної оцінювачем ФОП ОСОБА_2 в оскаржуваному звіті, зважаючи зокрема на використання оцінювачами, при визначенні ринкової вартості майна, порівняльного підходу. Відтак, вказане може свідчити про суттєве заниження ФОП ОСОБА_2 вартості нерухомого майна.

Відповідно до інформації про лот та інформації про характеристику лота № 451619, розміщеної на веб-сайті СЕТАМ, торги по реалізації майна боржника - нежитлового приміщення загальною площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , призначено на 07.12.2020.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Відповідно до пункту 11 Національного стандарту № 1 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно з пунктами 35, 38 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: - витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); - дохідний; - порівняльний.

Даним Стандартом (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 №1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися у відповідності до Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Зокрема, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Згідно з оскаржуваним висновком, вихідними даними для оцінки були: результати візуального огляду об`єкта оцінки; постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 22.09.2020; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; технічний паспорт від 30.05.2007. Ідентифікація об`єкта оцінки проводилась відповідно до даних, наданих замовником. Обстеження приміщень та конструктивних елементів, що можна було оглянути, проводилось візуально з метою підбору об`єктів аналогів по конструктивним і функціональним характеристикам, а також визначення ступеня фізичного зносу елементів та конструкцій.

Згідно з пунктом 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Пункти 16, 47 Національного стандарту № 1 визначають, що визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача.

Зважаючи на те, що оцінювачем не було проведено належного огляду предмету оцінки в порушення згаданих вимог закону, а також взяті до уваги об`єкти порівняння, які суттєво відрізняються конфігурацією, оздобленням, сучасністю ремонту та місцем знаходження, площею, пішохідною доступністю, місцезнаходженням, що, на переконання суду, не могло не вплинути на визначення ринкової вартості об`єкту оцінки та підтверджується зокрема проведеним за заявою боржника оцінювачем ОСОБА_4 висновком про оцінку ринкової вартості об`єкту нерухомого майна, за яким вартість об`єкту нерухомості становить значно більшу від визначеної в рамках виконавчого провадження. Відтак визначену вартість слід вважати такою, що не може бути врахована при проведенні виконавчих дій, а дії приватного виконавця, відповідно по проведенню оцінки вказаного об`єкту, протиправними.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, дії приватного виконавця щодо визначення результатів вартості майна боржника ОСОБА_1 слід визнати неправомірними, у зв`язку з чим виконавцю необхідно вчинити повторно дії по проведенню оцінки вказаного майна відповідно до вимог закону.

Окремо, що стосується вимог скарги про визнання недійсною оцінки нерухомого майна, то такий спосіб захисту не передбачений вимогами закону та вказані висновки, як і сама процедура оцінювання, як зазначено вище у Постанові Пленуму ВССУ та вбачається із вимог закону, входить у комплекс дій, які проводить приватний виконавець з оцінки арештованого майна.

Крім цього, звіт про оцінку майна, є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Вказане є правовою позицією Великої палати Верховного Суду у справі №914/881/17 від 13.03.2018 року та додатково свідчить про відсутність такого способу захисту як перевірка законності звіту про оцінку як окремого акту.

Зважаючи на викладене, доводи скарги на дії приватного виконавця слід визнати частково обґрунтованими, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу приватного виконавця на те, що відповідно до позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 26 березня 2020 року, справа №520/1745/18-ц, проведення оцінки без безпосереднього огляду будинку та земельної ділянки не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може призвести до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова вартість.

Що ж стосується вимоги скаржника щодо зупинення передачі майна на реалізацію, то суд бере уваги, що абзацом 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

З урахуванням даної норми Закону, суд дійшов висновку, що усунення порушень, допущених приватним виконавцем, можливе шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах арештованого майна, а не їх зупинення, з подальшим визначенням результатів вартості зазначеного майна у чіткій відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та вчинення дій, спрямованих на усунення суперечностей щодо вартості арештованого майна (призначення рецензування звітів, вчинення дій щодо визначення результатів вартості майна у процесуальний спосіб, належне повідомлення учасників щодо визначення таких результатів, тощо).

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов до переконання, що протиправність дій приватного виконавця призвела до порушення права ОСОБА_1 , як сторони у виконавчому провадженні (зокрема наявність двох істотно різних висновків, якими визначено вартість арештованого майна), а тому наявні всі підстави для часткового задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо визначення результатів вартості майна боржника ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича усунути порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах нежитлового приміщення (приміщення магазину) загальною площею 113,2 кв.м., розташованого на АДРЕСА_1 , та в подальшому визначити результати вартості зазначеного майна у чіткій відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

У решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30.11.2020.

Суддя Грицай М.М.