Справа № 2-96/11
Номер провадження № 6/194/42/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

секретаря судового засідання Ніколайчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні, та поновлення строків на його пред`явлення, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Надра», Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, боржник: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні, та поновлення строків на його пред`явлення по справі № 2-96/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/980-МК33-7М від 03 квітня 2006 року станом на 16 серпня 2010 року в розмірі 32466,41 грн. та судовий збір в сумі 324,67 грн. і витрати інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120,00 грн. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 2-96/11. Згідно договору № GL48N718070_1_3 про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-к/1028-Н від 31 травня 2007 року новому кредитору ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». На даний час жодного виконавчого провадження з виконання рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2011 року по справі № 2-96/11не відкрито. Згідно матеріалів кредитної справи вбачається, що ПАТ КБ «Надра» звертався із заявами до Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На даний час виконавчий документ № 2-96/11 на виконанні не перебуває, а отже є підстави вважати, що він був втрачений при пересилці. У зв`язку з чим, просить замінити стягувача у виконавчому провадженні, видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник, боржник та заінтересована особа ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з`явилися, але належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, та зазначила, що виконавчий лист Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 2-96/11 виданий 23 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/980-МК33-7М від 03 квітня 2006 року станом на 16 серпня 2010 року в розмірі 32466,41 грн. та судовий збір в сумі 324,67 грн. і витрати інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120,00 грн. було пред`явлено до виконання до Тернівського МВ ДВС стягувачем ПАТ КБ «Надра» 12 квітня 2017 року, однак не було сплачено авансовий внесок та 12 квітня 2017 року старшим державним виконавцем винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого документу 12 квітня 2017 року направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра».

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволені заяви про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні, та поновлення строків на його пред`явлення, слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи № 2-96/11 за позовом ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2011 року позовні вимоги ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/980-МК33-7М від 03 квітня 2006 року станом на 16 серпня 2010 року в розмірі 32466,41 грн. та судовий збір в сумі 324,67 грн. і витрати інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 23 серпня 2011 року, виконавчі листи представник позивача отримав 14 вересня 2011 року.

Відповідно до довідки Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23 листопада 2020 року, виконавчий лист Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 2-96/11 виданий 23 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/980-МК33-7М від 03 квітня 2006 року станом на 16 серпня 2010 року в розмірі 32466,41 грн. та судовий збір в сумі 324,67 грн. і витрати інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120,00 грн. було пред`явлено до виконання до Тернівського МВ ДВС стягувачем ПАТ КБ «Надра» 12 квітня 2017 року, однак не було сплачено авансовий внесок та 12 квітня 2017 року старшим державним виконавцем винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого документу 12 квітня 2017 року направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра».

Згідно договору № GL48N718070_1_3 про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги за кредитним договором № 8/2006/980-МК33-7М від 03 квітня 2006 року новому кредитору ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», який набув права вимоги до позичальників, поручителів, заставодавців, зазначених у Додатку №1 до Договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, застави з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру Додатку №1 до Договору відступлення.

Відповідно до додатку №1 до договору № GL48N718070_1_3 про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржниками за такими договорами, під № 773 зазначено кредитний договір № 8/2006/980-МК33-7М від 03 квітня 2006 року боржник ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 02 червня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно позиції ВСУ від 26.09.2012 року №6-85 цс12, та від 04.11.2015 року №6-1486 цс15 поважними причинами пропуску строку є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції «пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання, а з наданих до суду матеріалів, суд не вбачає доказів та обставин, які б завадили первісному стягувачу вчасно подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, як вбачається з матеріалів цивільної справи, представник позивача виконавчі листи отримав 14 вересня 2011 року, та пред`явив його до виконання до Тернівського МВ ДВС стягувачем ПАТ КБ «Надра» лише 12 квітня 2017 року, однак через несплату позивачем авансового внеску старшим державним виконавцем 12 квітня 2017 року винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого документу 12 квітня 2017 року направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра».

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин, з яких виконавчий документ не був вчасно пред`явлений до виконання, та, як внаслідок, про відмову ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа суд приходить до наступного.

У відповідності до п. 17.4 ч.1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Законодавство встановлює обов`язок стягувача додержуватися строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Даний обов`язок насамперед обумовлюється однією з основних засад здійснення виконавчого провадження - розумності строків виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) обмежується певними строками, які хоч чітко і не окреслюються законодавцем, але знову ж таки в рамках принципу, передбаченого пунктом 7 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» не є такими, що тривають безкінечно.

У разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 є обов`язковим для врахування щодо застосування відповідних норм права, та на нього посилався Дніпровський апеляційний суд в постанові від 11 листопада 2020 року по справі № 2-345/11.

Оскільки суд не вбачає підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, тому відсутні і підстави для видачі дублікатів виконавчих листів.

Враховуючи, що судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено, а у його поновленні вирішено відмовити, враховуючи положення п. 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, зазначене є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа.

Крім того, згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціювання Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі №2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

З матеріалів цивільної справи № 2-96/11 за позовом ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2011 року позовні вимоги ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, рішення суду набрало законної сили 23 серпня 2011 року, виконавчі листи представник позивача отримав 14 вересня 2011 року та пред`явив до виконання до Тернівського МВ ДВС стягувачем ПАТ КБ «Надра» 12 квітня 2017 року, однак через несплату стягувачем авансового внеску старшим державним виконавцем 12 квітня 2017 року винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого документу 12 квітня 2017 року направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра».

Натомість, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні, та поновлення строків на його пред`явлення звернувся до суду лише 04 листопада 2020 року, тобто після закінчення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суду не надано доказів звернення стягувача ПАТ КБ «НАДРА» з заявами про відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення листів до виконання у зв`язку з чим строк би переривався. Докази втрати виконавчих листів, поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи також не містять.

Отже, оскільки судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено, а у його поновленні вирішено відмовити, то і в задоволенні заяви в частині вимоги про видачу дубліката виконавчого листа слід відмовити.

Щодо вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення процесуальних дій з пред`явлення виконавчих листів до виконання) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання складає 1 рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного для після його постановлення.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення процесуальних дій з пред`явлення виконавчих листів до виконання) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судом встановлено, що рішення суду набрало законної сили 23 серпня 2011 року, виконавчі листи представник позивача отримав 14 вересня 2011 року та пред`явив до виконання до Тернівського МВ ДВС стягувачем ПАТ КБ «Надра» 12 квітня 2017 року, однак через несплату стягувачем авансового внеску старшим державним виконавцем 12 квітня 2017 року винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого документу 12 квітня 2017 року направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра».

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 02 червня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 02 червня 2016 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суду не надано докази звернення первісного стягувача ПАТ КБ «НАДРА» з заявами про відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення листів до виконання у зв`язку з чим строк би переривався. Докази втрати виконавчих листів, поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи також не містять.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа по даній справі сплинув 24 серпня 2011 року. Але, якщо враховувати, що стягувач пред`явив виконавчі листи до виконання до Тернівського МВ ДВС 12 квітня 2017 року, а державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», то строк пред`явлення виконавчого листа всеодно сплинув 13 квітня 2020 року, оскільки заявник звернувся до суду 04 листопада 2020 року.

Доводи представника заявника є необґрунтованими та свідчать про те, що з моменту набрання рішенням законної сили 23 серпня 2011 року, стягувач не був зацікавлений у примусовому виконанні судового рішення, у зв`язку з чим був пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Припущення представника заявника щодо втрати виконавчих листів при пересилці та доводи що виконавчий лист фактично стягувачем отримано не було не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

За таких обставин, суд вважає, що заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі з ПАТ КБ «НАДРА» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» із зазначенням нового стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволенню не підлягає. Суд також вважає, що підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання відсутні, оскільки були пропущені без поважних причин.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

У заяві про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу та видачу виконавчих листів ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» зазначає обставини та підстави, відповідно до яких необхідно задовольнити заяву, а саме: оскільки, до теперішнього часу рішення суду не виконане, заборгованість залишається не погашеною, виконавчі листи у стягувача та у правонаступника ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» відсутні і не можуть бути пред`явлені до виконання на теперішній час через сплив строків, крім того, ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» набуло всіх прав кредитора ПАТ «КБ «Надра» лише 17 липня 2020 року.

Згідно вищезазначеного, відсутні правові підстави для поновлення ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» строку пред`явлення до виконання виконавчого документа щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки цей строк був пропущений ПАТ «КБ «Надра» і банком питання про поновлення цього строку не ставилось.

Отже, враховуючи факт відсутності виконавчого провадження та підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні і правові підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу та видачу дублікатів виконавчих листів.

З урахуванням вищезазначеного, та оскільки рішення суду набрало законної сили 23 серпня 2011 року, виконавчі листи представник позивача отримав 14 вересня 2011 року та пред`явив до виконання до Тернівського МВ ДВС стягувачем ПАТ КБ «Надра» 12 квітня 2017 року, однак через несплату стягувачем авансового внеску старшим державним виконавцем 12 квітня 2017 року винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого документу 12 квітня 2017 року направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра», суд вважає за необхідне в задоволені заяви про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні, та поновлення строків на його пред`явлення відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 77, 81, 260, п. 17.4 ч.1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні, та поновлення строків на його пред`явлення, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Надра», Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, боржник: ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2020 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін