КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Українського інституту експертизи сортів рослин про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

у с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року позивач пред`явила вищевказаний позов до відповідача.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду, з підстав її незаконності та необґрунтованості. Зазначає, що в судове засідання, яке мало відбутись 31.03.2020 року представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території України карантину з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року, який в подальшому було продовжено, а в судовому засіданні, яке відбулось 28.09.2020 року був присутній представник позивача. При цьому судова повістка на ім`я ОСОБА_1 в судове засідання на 28.09.2020 року не містила відомостей про те, що її явка визнана обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

Установлено, що провадження у даній справі відкрито судом 23.11.2017 року.

В судові засідання, які призначались судом з`являлись представники позивача та представник відповідача, в судові засідання, які вони не з`являлись, надавались клопотання про відкладення розгляду справи, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача. Також судові засідання відкладались за ініціативою суду (а.с.200-205 том 1, а.с. 30-32, 45, 47,53,67-68,100,106, 108 том 2).

У судовому засіданні, яке відбулось 06.03.2018 року судом протокольною ухвалою було задоволено клопотання про визнання явки позивача обов`язковою та відкладено розгляд справи на 12.04.2018 року ( а.с. 31-31 том 2).

12.04.2018 року розгляд справи відкладено на 14.05.2018 року, у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті ( а.с.34 том 2).

14.05.2018 року позивач ОСОБА_1 з`явилась в судове засідання, у якому також були присутні її представники та представник відповідача, проте за ініціативою суду розгляд справи було відкладено ( а.с.41-42 том 2).

27.03.2019 року суд протокольною ухвалою повторно задовольнив клопотання представника відповідача та визнав явку в судове засідання обов`язковою ( а.с. 67 том 2).

01.10.2019 року та 13.02.2002 року судові засідання не відбувались, у зв`язку із перебуванням судді в нарадчій кімнаті та із розглядом суддею клопотань органів досудового розслідування ( а.с.100,106 том 2).

На судове засідання, яке повинно було відбутись 31.03.2020 року представником позивача подано клопотання про перенесення засідання, у зв`язку із запровадженням на території України карантину з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року, який в подальшому було продовжено. Розгляд справи було відкладено на 28.09.2020 року (а.с.108-116 том 2)

28.09.2020 року суд першої інстанції залишив позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, задовольнивши відповідне клопотання представника відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд виходив з того, що 27.03.2019 р. судом було визнано явку позивача обов`язковою, про те, позивач, в судові засідання призначені судом на 31.03.2020 року о 16 год. 00 хв. та 28.09.2020 року о 11 год. 30 хв. повторно не з`явився без поважних причин. Заяв про розгляд справи без участі позивача до суду не надходило, пославшись при цьому і на п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якого якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися , оскільки неявка сторін, зокрема і позивача, в судове засідання, яке відбулось 31.03.2020 року була поважною з огляду на Постанову КМУ від 11.03.2020 року №211, якою установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

При цьому слід зазначити, що в судовому засіданні, яке відбулось 28.09.2020 року, був присутній представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , розпоряджаючись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд брала участь у даній справі через представника (-ів).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України в редакції 2004 року, який діяв на час відкриття провадження у справі, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Згідно із ст. 210 ЦПК України в редакції 2017 року, яка набрала законної сили 15.12.2017 року, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду з підстав її неявки в судові засідання, суд в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 260 ЦПК України не вказав у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи у відсутність позивача за умов наявності її представника та враховуючи те, що з дня відкриття провадження - 23.11.2017 року, розгляд справи по суті не розпочинався, тобто обставини справи взагалі на протязі трьох років не встановлювались.

При цьому в судове засідання, яке відбулось 14.05.2018 року ОСОБА_1 з`явилась особисто, проте розгляд справи було відкладено саме за ініціативою суду.

За таких обставин ухвалу суду неможна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду по суті, при якому суд першої інстанції повинен розглянути справу упродовж розумного строку з дотриманням прав сторін.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук