Справа № 129/2289/16-ц
Провадження № 22-ц/801/2308/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач :Рибчинський В. П.
УХВАЛА

02 грудня 2020 рокуСправа № 129/2289/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Рибчинського В.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Скакодуба Андрія Васильовича на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду від 18 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Скакодуба Андрія Васильовича на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду від 18 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження судом встановлено, що апеляційну скаргу подано без дотримання вимог ст. 356 ЦПК України, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою ст. 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Скакодуб А.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду, мотивуючи тим, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 не отримував, оскільки за місцем реєстрації не проживає, із змістом ухвали був ознайомлений лише в липні 2020 року, проте відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року процесуальні строки було продовжено на строк дії карантину.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним.

23 грудня 2019 року зазначена ухвала була направлена на адресу ОСОБА_1 , яку він отримав 26 грудня 2019 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 58).

Разом з тим, апелянт зазначає, що з копією оскаржуваної ухвали він ознайомився лише в липні 2020 року, проте також не спромігся вчасно звернутись з апеляційною скаргою, посилаючись на карантинні заходи.

Наведені представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Скакодубом А.В. підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки відсутні докази на їх підтвердження.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Так дійсно 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ XII "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені статтями:49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181,185, 210, 222, 253,275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Отже, відповідно до вимог пункту 3 розділу ХІI "Прикінцеві положення" ЦПК України (в редакції чинній з 02 квітня 2020 року до 16 липня 2020 року) процесуальні строки автоматично продовжені до закінчення карантину.

Разом з тим, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX, яким внесено зміни, зокрема до Цивільного процесуального кодексу.

Вказаним Законом законодавець по - іншому врегулював питання процесуальних строків під час дії карантину, які були автоматично продовжені на строк дії карантину Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-ІХ.

Так, Законом № 731-IX пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, (Відомості Верховної Ради України, 2017, N 48, ст. 436) викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX від 18 червня 2020 року встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчилися 06 серпня 2020 року.

За змістом положень Закону №731-IX від 18 червня 2020 року єдиною підставою для продовження процесуального строку, встановленого судом, за обставин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених процесуальними кодексами).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин першої та третьої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (зокрема у справі "Пономарьов проти України") сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

За таких обставин наведені представником ОСОБА_1 адвокатом Скакодубом А.В. підстави пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає неповажними.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, та надати строк скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для наведення інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2018 року.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року неповажними.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скакодуба Андрія Васильовича на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду від 18 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним залишити без руху, надавши скаржнику строк протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

У випадку не подання скаржником заяви про поновлення строку з наведенням інших поважних причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суддею доповідачем буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького В.П. Рибчинський

апеляційного суду: