Справа № 482/1287/20
Номер провадження 2/482/441/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Баранкевич В.О., секретаря судових засідань - Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач) про стягнення на її користь 20500 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 01 квітня 2019 року Новоодеським районним судом Миколаївської області ухвалено вирок по справі 482/1846/18, яким визнано ОСОБА_2 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці. Вказаним вироком суду було встановлено, що відповідач 16 липня 2018 року, близько 14 год. 30 хв., перебуваючи у літній кухні належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав грошові кошти в сумі 28500 грн. З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 28500 грн. Ухвалою від 20.02.2020 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду вирок Новоодеського районного суду відносно ОСОБА_2 було залишено без змін.

Позивач також зазначила, що в ході судового розгляду відповідач повернув їй грошові кошти на суму 7500 грн. а отже невідшкодованими залишилися 20500 грн.

Окрім того, позивач зазначає, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, переживаннях у результаті протиправних дій відповідача.

З огляду на викладене позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що розмір матеріальної шкоди він визнає, проте просить зменшити розмір моральної шкоди з огляду на її необґрунтованість.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.04.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, вчиненого відносно ОСОБА_1 .

За змістом ч. 6ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.04.2020 встановлено, що ОСОБА_2 в результаті протиправних дій завдав ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 28500 грн.

Відповідачем було добровільно повернуто позивачу грошові кошти на суму 7500 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога про стягнення із відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, які викладено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру і обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат і з урахуванням інших обставин, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Проте суд не може погодитися з розміром моральної шкоди, визначеним у позовній заяві.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 229 цього ж Кодексу, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Таким чином, визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, суд також керується вимогами ст. 41 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, та враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнав позивач, важкість вимушених змін в житті позивача, характеру додаткових зусиль для організації його життя та побуту, та, виходячи з засад розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 20500 (двадцять тисяч п`ятсот) грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.О. Баранкевич