Номер провадження: 22-ц/813/1950/20
Номер справи місцевого суду: 509/4824/16-ц
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 509/4824/16-ц

Номер провадження: 22-ц/813/1950/20

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач Громадська організація «Садівницьке товариство «Чайка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» про визнання загальних зборів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Гандзій Д.М. об 11 годині 10 хвилині 21 липня 2017 року,

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень позову, просить суд: 1) визнати недійсними загальні збори представників ГО «СТ «Чайка» від 12.06.2016 року, оформлені протоколом № 1 від 12.06.2016 року; 2) зобов`язати голову правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» скликати легітимні загальні збори ГО «СТ «Чайка» відповідно до вимог чинного законодавства України та Статуту ГО «СТ «Чайка».

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що спірні загальні збори представників ГО «СТ «Чайка» проведено за наявності порушень відповідачами вимог ст. 13 Закону України «Про об`єднання громадян», п. п. 5.2, 5.3, 5.6 Статуту щодо легітимності проведення вказаних загальних зборів, на яких були присутні лише 148 з 360 осіб членів садоводів ГО «СТ «Чайка», що становить близько 40% від загальної кількості садоводів, а згідно п. 5.2 Статуту, збори правомочні приймати рішення за умови присутності не менш як 60% членів об`єднання, а також тим, що головувала на загальних зборах неповноважна особа, що є порушенням і зачіпанням її прав та свобод, як члена садовода ГО «СТ «Чайка», яка постійно проживає на території ГО «СТ «Чайка» у своєму садовому будинку (Т. 1, а. с. 4 7, 155 - 157).

У судовому засіданні суду першої інстанції адвокат Засядьвовк О.Ю., діючий від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_1 особисто підтримали доводи та вимоги позову.

Представник ГО «СТ «Чайка» - Порубіновська А.В. в судовому засіданні суду першої інстанції заперечувала проти позову. Просила у задоволенні позову відмовити (Т. 1, а. с. 162 163).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними загальні збори представників ГО «СТ «Чайка» від 12 червня 2016 року, оформлені протоколом № 1 від 12 червня 2016 року.

Зобов`язано голову правління ГО «СТ «Чайка» скликати легітимні загальні збори ГО «СТ «Чайка» відповідно до вимог пункту 5.1 його Статуту.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що загальні збори, проведені 12 червня 2016 року, оформлені протоколом № 1 від 12 червня 2016 року, на яких були присутні 148 осіб із загальної кількості членів-садоводів ГО «СТ «Чайка» 368 осіб, є нелегітимними та проведеними з порушенням відповідної процедури неповноважною особою ОСОБА_2 , що призвело до обрання незаконного складу нового правління, голови правління та ревізійної комісії ГО «СТ «Чайка». Крім цього, підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобов`язання голови правління ГО «СТ «Чайка» скликати легітимні загальні збори ГО «СТ «Чайка» відповідно до вимог пункту 5.1 його Статуту (Т. 1, а. с. 182 185).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що загальні збори садоводів ГО «СТ «Чайка», що відбулися 12 червня 2016 року, на яких були присутні 148 осіб із загальної кількості членів-садоводів ГО «СТ «Чайка» 258 осіб, були повноважними, а тому прийняті на них рішення є легітимними. Матеріали справи не містять доказів, що у 2007 році вирішувалося питання про прийняття ОСОБА_1 в члени товариства. Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що у суду не було правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання загальних зборів представників ГО «СТ «Чайка» недійсними. Крім того, вирішення позовних вимог про зобов`язання голови правління ГО «СТ «Чайка» скликати легітимні загальні збори не належить до компетенції суду (Т. 1, а. с. 230 234).

Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року рішення апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що як убачається з матеріалі справи, 12 червня 2016 року на засіданні загальних зборів ГО «СТ «Чайка» були присутні 148 осіб. Серед присутніх була ОСОБА_1 , яку було обрано в члени ревізійної комісії та в члени комісії по прийняттю справ від попереднього правління (Т. 1, а. с. 19 - 23).

Крім цього, на загальних зборах було обрано склад нового правління ГО «СТ «Чайка» та голову правління.

Оскаржуючи вищенаведене рішення загальних зборів ГО «СТ «Чайка», посилаючись на їх нелегітимність, ОСОБА_1 зазначала, що в порушення пункту 5.2 Статуту на них не було кворуму для прийняття рішень, оскільки із загальної кількості членів 368 осіб були присутні лише 148. На підтвердження наведених обставин надала копію рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року, яким встановлено, що чисельність ГО «СТ «Чайка» становить більше 350 осіб (Т. 1, а. с. 24 - 28).

Також у матеріалах справи є список садоводів ГО «СТ «Чайка» станом на 2016 рік, згідно якого до складу членів ГО станом на червень 2016 року входило 368 членів садоводів (Т. 1, а. с. 85 - 98).

Разом з цим, апеляційним судом на підставі аналізу документів визначено загальну кількість членів-садоводів ГО «СТ «Чайка» - 258 осіб.

При цьому, суд не навів мотивів з відповідним посиланням на докази, за яких дійшов такого висновку.

Таким чином, апеляційний суд вказані обставини не врахував, не надав їм належної оцінки, не встановив обставини справи, від яких залежить правильне вирішення справи, а саме не встановив, чи є позивач членом ГО «СТ «Чайка», якою є дійсна кількість членів ГО станом на 12 червня 2016 року (на час проведення загальних зборів) та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову (Т. 2, а. с. 59 62 зворотна сторона).

Під час нового розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ГО «СТ «Чайка» в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вищевказаного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на відсутність предмету спору у даній справі. Зазначає, що місцевим судом не було взято до уваги те, що садоводами є ті особи, котрі фактично мають земельну ділянку на території громадської організації, використовують воду та інше, але вони можуть не бути членами ГО «СТ «Чайка» (членство в громадській організації ґрунтується на її добровільності та дотриманні членами умов такого членства визначеними статутом). Так, не усі садоводи є членами ГО «СТ «Чайка», (наприклад є особи котрі отримали земельні ділянки, були членами ГО «СТ «Чайка», але потім були виключені з членів організації правлінням організації, у зв`язку із порушенням статутних обов`язків. Садоводами є ті, хто придбав у попередніх власників земельну ділянку, але не звернувся до правління із заявою щодо вступу до членів Організації, не сплатив членські внески та не став її членом, а до вищого органу управління - Загальних зборів членів входять виключно садоводи члени ГО «СТ «Чайка». Посилається на те, що загальні збори садоводів ГО «СТ «Чайка», що відбулися 12.06.2016 року, на яких були присутні 148 осіб із загальної кількості членів-садоводів ГО «СТ «Чайка» 258 осіб, були легітимними. 12.05.2007 року не приймалося рішення про прийняття ОСОБА_1 до членів ГО «СТ «Чайка».

Під час нового розгляду справи апеляційним судом відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

10 листопада 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Бондаренко Г.С., діючої від імені ОСОБА_1 , про відкладення, призначеного на 12.11.2020 року, розгляду справи.

Крім того, від представника ГО «СТ «Чайка» - Пушкаша Ю.В. 12 листопада 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення, призначеного на 12.11.2020 року, розгляду справи.

Апеляційний суд не вбачає підстав для прийняття вказаних у попередньому абзаці заяв, з огляду на наступне.

Частинами першою - третьою статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

14.02.2019 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 9901/43/19, зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного документу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Матеріалами справи, зокрема відомостями вищевказаних заяв про відкладення розгляду справи не підтверджується наявність електронного цифрового підпису у вказаних заявах. Крім того відміткою на вказаних заявах підтверджується відсутність електронного цифрового підпису зазначених електронних документів.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.

Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, відсутність клопотань учасників справи про відкладення розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, відсутність обґрунтованих посилань учасниками справи на об`єктивну неможливість здійснення процесуальних прав у зв`язку з обмеженнями, запровадженими у зв`язку з карантином, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання недійсними загальні збори представників ГО «СТ «Чайка» від 12.06.2016 року, оформлені протоколом № 1 від 12.06.2016 року.

Між тим, колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позову в частині зобов`язання голови правління ГО «СТ «Чайка» скликати легітимні загальні збори ГО «СТ «Чайка» відповідно до вимог чинного законодавства України та Статуту ГО «СТ «Чайка». Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих її учасниками і досліджених судом доказів невірно встановив обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про задоволення позову в повному обсязі. Висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (частини другої статті 22 Закону України «Про громадські об`єднання») та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

19 листопада 2006 року рішенням загальних зборів ГО «СТ «Чайка» затверджено Статут ГО «СТ «Чайка», який 11 січня 2017 року був зареєстрований Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області (свідоцтво № 139) (Т. 1, а. с. 8 - 18).

12 червня 2016 року ГО «СТ «Чайка» проведено загальні збори садоводів членів, оформлені протоколом № 1 від 12 червня 2016 року, на яких були присутні 148 осіб (Т. 1, а. с. 19 - 23).

Відповідно до пункту 3.2 Статуту членом об`єднання можуть бути фізичні особи, які досягли 14 років, а також трудові колективи юридичних осіб у відповідності до вимог законодавства України та цього статуту.

Прийом фізичних та юридичних осіб у члени громадської організації здійснюється правлінням об`єднання та затверджується загальними зборами об`єднання (пункт 3.3 Статуту).

Згідно з пунктом 3.8 Статуту члени об`єднання, фізичні особи безпосередньо мають право, зокрема, приймати участь у діяльності об`єднання, вносити пропозиції до органів об`єднання з питань, що пов`язані з його діяльністю, обирати та бути обраними до складу керівних органів, ревізійної комісії об`єднання, звертатись до об`єднання за отриманням матеріальної та іншої допомоги, отримувати інформацію про діяльність ГО, користуватись всіма пільгами, послугами, які об`єднання надає для своїх членів, а також, здійснювати інші права, передбачені законодавством України та справжнім Статутом.

Члени об`єднання зобов`язані виконувати вимоги Статуту та інших документів об`єднання, рішення керівних органів ГО, брати участь в реалізації положень Статуту об`єднання, своєчасно вносити вступні, цільові та річні членські внески, матеріально підтримувати діяльність ГО, а також, брати участь у загальних зборах членів ГО (пункт 3.9 Статуту) (Т. 1, а. с. 133 144).

Позивач на підтвердження її членства в ГО «СТ «Чайка» надала суду копію книжки члена-садовода, завірену підписами голови і секретаря (бухгалтера) товариства та печаткою, в якій зазначено, що отримала книжку на підставі протоколу № 2 від 12 травня 2007 року. У книжці містяться відмітки про сплату нею членських цільових внесків. Крім того вказано, що ОСОБА_1 на підставі протоколу загальних зборів № 36 від 29 травня 2016 року отримала земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0319 га (Т. 1, а. с. 150 - 154).

Відповідач, заперечуючи членство ОСОБА_1 в ГО «СТ «Чайка», надав в апеляційний суд копію протоколу засідання членів правління ГО «СТ «Чайка» від 12 травня 2007 року № 2, згідно якого на засіданні не приймалося рішення про прийняття ОСОБА_1 до членів громадської організації (Т. 1, а. с. 215 - 216).

Між сторонами виникли правовідносини щодо визнання загальних зборів ГО «СТ «Чайка» недійсними та зобов`язання голову правління ГО «СТ «Чайка» вчинити певні дії.

Відповідно до статті 1 ГПК України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно із частиною четвертою статті 12 ГПК України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Отже, справи, що виникають з корпоративних відносин, це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

З огляду на положення статті 84 ЦК України, частини п`ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про акціонерні товариства», статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України «Про фермерське господарство», статей 6, 8, 19 та 21 Закону України «Про кооперацію» корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Відповідно до частини першої статті 79 ГК України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб`єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об`єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про господарські товариства» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Закон України «Про громадські об`єднання» визначає громадську організацію як «громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи», тобто це одна з організаційно-правових форм громадських об`єднань в Україні.

Водночас за змістом статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку (частина п`ята статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про громадські об`єднання» громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: добровільності; самоврядності; вільного вибору території діяльності; рівності перед законом; відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); прозорості, відкритості та публічності.

Відсутність майнового інтересу передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.9 Статуту ГО «СТ «Чайка» об`єднання громадян - ГО «СТ «Чайка» створене на основі добровільного об`єднанням громадян з метою задоволення та захисту законних соціальних, житлових, економічних, земельних, творчих, вікових, національних, культурних та інших спільних інтересів його членів згідно з передбаченими справжнім статутом напрямками діяльності. ГО «СТ «Чайка» здійснює свою діяльність на принципах відокремленого майна і самоуправління, несе відповідальність за результати своєї діяльності, є неприбутковим, існує за рахунок вступних і щорічних членських внесків, а також благодійних внесків юридичних та фізичних осіб.

Пунктом 2.1, 2.2 Статуту відповідача визначено, що предметом діяльності ГО «СТ «Чайка» є забезпечення членів організації умовами для ефективного використання земельних ділянок, вирощення фруктів, ягід, овочів та культурного проведення вільного часу. Метою ГО «СТ «Чайка» є захист та задоволення законних соціально-економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних, житлових, земельних, та інших спільних інтересів згідно з передбаченими справжнім статутом напрямками діяльності.

З огляду на наведені вище приписи законодавства та положення Статуту ГО «СТ «Чайка» відповідач не є господарським товариством у розумінні положень статті 79 ГК України, Закону України «Про господарські товариства», а тому правовідносини між членами громадської організації та самою організацією не мають характеру корпоративних та не підпадають під регулювання пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви).

Такого ж висновку, у справі предметом розгляду якої були схожі правовідносини, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 916/978/17.

Отже дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи місцевим судом, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Як зазначалось вище, позивач на підтвердження її членства в ГО «СТ «Чайка» надала суду копію книжки члена-садовода, завірену підписами голови і секретаря (бухгалтера) товариства та печаткою, в якій зазначено, що отримала книжку на підставі протоколу № 2 від 12 травня 2007 року. У книжці містяться відмітки про сплату нею членських цільових внесків. Крім того вказано, що ОСОБА_1 на підставі протоколу загальних зборів № 36 від 29 травня 2016 року отримала земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0319 га (Т. 1, а. с. 150 - 154).

Відповідач, заперечуючи членство ОСОБА_1 в ГО «СТ «Чайка», надав в апеляційний суд копію протоколу засідання членів правління ГО «СТ «Чайка» від 12 травня 2007 року № 2, згідно якого на засіданні не приймалося рішення про прийняття ОСОБА_1 до членів громадської організації (Т. 1, а. с. 215 - 216).

Між тим, 12.06.2016 року було проведено загальні збори садоводів членів ГО «СТ «Чайка», оформлені протоколом № 1 від 12.06.2016 року, на яких були присутні 148 осіб, що підтверджується вищевказаним протоколом. При чому, серед присутніх була позивачка, яка була обрана в члени ревізійної комісії, а також, позивачка була обрана в члени комісії по прийняттю справ від попереднього правління (Т. 1., а. с. 19 - 23).

Згідно пункту 7.1 Статуту відповідача перевірка фінансово-господарської діяльності ГО «СТ «Чайка» проводиться Ревізійною комісією, обраною з числа членів ГО «СТ «Чайка» Зборами у кількості і на термін, що встановлюється ними. Члени Ревізійної комісії обирають зі свого складу голову Ревізійної комісії, який очолює її роботу.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України 2004 року суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України).

Отже, оскільки на засіданні загальних зборів членів ГО «СТ «Чайка» 12 червня 2016 року ОСОБА_1 було обрано в члени ревізійної комісії, а відповідно до пункту 7.1 Статуту члени ревізійної комісії обираються лише з числа членів товариства, апеляційний суд вважає встановленим факт того, що позивачка є членом ГО «СТ «Чайка», доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є членом ГО «СТ «Чайка» є безпідставними.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи. У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону. Статут громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність без статусу юридичної особи (у разі, якщо наявність статуту такого об`єднання передбачена рішенням про його утворення), може не містити положень, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті. Всі основні питання діяльності громадського об`єднання повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів об`єднання. Громадське об`єднання повинно регулярно обнародувати свої основні документи, склад керівництва, дані про джерела фінансування та витрати.

Статутом ГО «СТ «Чайка», що діяв в червні 2016 року, не передбачалося наявності такого органу, як Загальні збори представників ГО «СТ «Чайка».

Так, загальні збори членів громадської організації - це збори, на котрих присутні безпосередньо члени організації, прийняті до організації відповідно до Статуту.

Однак, загальні збори представників це збори уповноважених осіб членами організації на вирішення питань в проміжок часу, коли загальні збори членів не скликаються, представники як правило обираються від певної кількості членів, наприклад: 1 представник від 10 членів організації.

Крім того, відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.6 Статуту збори скликаються Головою правління не менше як один раз на рік. Питання, що підлягають обговоренню на них, оголошуються не пізніше, як за два місяці. Позачергово збори скликаються Правлінням, ревізійною комісією або на вимогу 2/3 членів ГО. Головує на зборах Голова правління. Збори правомочні приймати рішення за умови присутності не менше як 60% членів ГО. Рішення приймаються шляхом відкритого голосування і вважаються прийнятими, якщо за них проголосували не менше як 51% присутніх членів ГО. Член ГО має на зборах один голос. Кількість голосів колективного члену ГО визначається зборами після прийняття такого члена до ГО згідно з рішенням правління. За рівності голосів перевага надається голосу голови ревізійної комісії. Збори можуть прийняти рішення про передачу частини належних їм повноважень до компетенції правління, Голови правління об`єднання, а також зборам представників членів ГО. Рішення зборів, прийняті з дотриманням встановленого порядку є обов`язковими для усіх членів, органів та працівників ГО.

12.06.2016 року було проведено загальні збори садоводів членів ГО «СТ «Чайка», оформлені протоколом № 1 від 12.06.2016 року, на яких були присутні 148 осіб, що підтверджується вищевказаним протоколом (Т. 1. а. с. 19 - 23).

Між тим, згідно списку садоводів ГО «СТ «Чайка» до складу членів ГО, станом на червень 2016 року, входили 368 членів садоводів (Т. 1. а. с. 85 - 97).

З огляду на вищевказане, апеляційний суд погоджується з доводами вищевказаного позову, висновками суду першої інстанції про те, що оскільки на оскаржуваних загальних зборах приймало участь 148 осіб, що становить майже 40% від загальної кількості членів-садоводів ГО «СТ «Чайка», що є прямим порушенням вимог п. 5.2 Статуту, тому вказані загальні збори не мали відповідного кворуму, були неповноважні і не мали приймати рішення, віднесені вищевказаним Статутом до виключної компетенції загальних зборів, як це передбачено нормами Статуту та приписами Закону України «Про об`єднання громадян».

Вбачаючи вищевикладене позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсними загальні збори представників ГО «СТ «Чайка» від 12.06.2016 року, оформлені протоколом № 1 від 12.06.2016 року підлягає до задоволення.

Між тим, згідно частини другої статті 22 Закону України «Про громадські об`єднання» втручання органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб у діяльність громадських об`єднань, так само як і втручання громадських об`єднань у діяльність органів державної влади, органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Вимога позову про зобов`язання голови правління ГО «СТ «Чайка» скликати легітимні загальні збори ГО «СТ «Чайка» відповідно до вимог чинного законодавства України та Статуту ГО «СТ «Чайка» є такою, яка не підлягає задоволенню, оскільки законом не передбачено таке втручання органів державної влади, а тому зазначені питання не належать до компетенції суду і мають бути вирішені з дотриманням Статуту ГО «СТ «Чайка» в позасудовому порядку.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою частково, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пунктів 3, 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно змінити розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним/відмовленим у задоволенні позовним вимогам: 1) з ГО «СТ «Чайка» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 606,00 грн.; 2) з ОСОБА_1 на користь ГО «СТ «Чайка» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 352,00 грн..

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження вищевказаних судових рішень зазначені в частині 2 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» про визнання загальних зборів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати загальні збори представників Громадської організації садового товариства «Чайка», оформлені протоколом № 1 від 12 червня 2016 року, - незаконними.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» про зобов`язання ГоловуГромадської організації садового товариства «Чайка» скликати легітимні загальні збори Громадської організації садового товариства «Чайка» - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» (Код ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 606 (шістсот шість) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» (Код ) судовий збір у сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе