ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/3032/12
Провадження № 6/362/174/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», зацікавлені особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.07.2012 року Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у цивільній справі № 1008/3032/12 за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 909-0201031-1/ФК-08 від 11.04.2008 року.

23.06.2020 року між АТ «Дельта Банк», та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 909-0201031-1/ФК-08 від 11.04.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку.

У зв`язку з проведенням ліквідації АТ «Дельта Банк» керівництво Банку повністю було змінено, були закриті територіальні відділення Банку, звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ. З цих причин дії банку, спрямовані на примусове виконання рішення суду не здійснювалися, було втрачено оригінали виконавчих документів та пропущено строки їх пред`явлення на примусове виконання.

На теперішній час рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 1008/3032/12 не виконано.

Просив суд замінити стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 1008/3032/12, поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, зазначивши в заяві про розгляд справи за відсутності представника заявника (а.с. 3).

Інші сторони в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2012 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором № 909-0201031-1/ФК-08 від 11.04.2008 року на загальну суму 97 869 грн. 60 коп. (а.с.24).

23.06.2020 року між АТ «Дельта Банк», та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 909-0201031-1/ФК-08 від 11.04.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». (а.с.5-9).

Згідно вказаного Договору про відступлення прав вимоги, Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває належні банку права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у Додатку до цього Договору, а саме до ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно Постанови державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03.03.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу через відсутність у боржника майна яке підлягає реалізації та стягненню, виконавчий лист було повернуто на адресу ПАТ «Дельта Банк» (а.с.51-52).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 та від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що згідно договору про відступлення (купівлю - продажу) прав вимог від 23.06.2020 року до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" перейшли права вимоги за Кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення, та оскільки у випадку відступлення за договором прав вимоги заміна сторони правонаступником може відбуватися також із за відсутності виконавчого провадження, тому суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, суд вбачає доведеним ту обставину, що виконавчий лист було втрачено з підстав, незалежним від заявника.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення постанови) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як на підставі пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилається на ті обставини, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку.

Згідно з п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) ліквідація банку - це процедура припинення діяльності банку відповідно до законодавства.

У зв`язку з проведенням ліквідації АТ «Дельта Банк» керівництво Банку було повністю змінено, були закриті терріторіальні відділеня Банку та звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ.

Отже, ліквідація АТ «Дельта Банк», в період якої було припинено основну діяльність банку, змінено керівництво, закрито територіальні відділення Банку, звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, стало підставою пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази отримання від державного виконавця ПАТ «Дельта Банк» оригіналу виконавчого листа.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до п.17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

02 червня 2016 року розпочав дію Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII у новій редакції, нормами частини першої статті 12 якого встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Частиною п`ятою Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суди мають перевіряти, чи не переривався строк давності пред`явлення його до виконання.

Згідно статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа та визнання причин пропуску заявником строку для пред`явлення його до виконання поважними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 261, 353, 433,442, ЦПК України, статтями 202, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», п.17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», зацікавлені особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі № 1008/3032/12, що видав Васильківський міськрайонний суд Київської області за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором замість АТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС».

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа №1008/3032/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 909-0201031-1/ФК-08 від 11.04.2008 року з ОСОБА_1 .

Видати дублікат виконавчого листа № 1008/3032/12, звернувши до виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 909-0201031-1/ФК-08 від 11.04.2008 року з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали виготовлено 23.11.2020 року.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко