Справа № 712/4123/20
Провадження № 2/712/1498/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2020 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
Головуючого/ судді - Троян Т.Є.
з участю секретаря - Ліпатової Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», про виділення в натурі частки в житловому будинку,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та КП «Соснівська служба утримання будинків» про виділення в натурі частки в житловому будинку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є співвласником 6/25 часток житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування частки в праві власності на житловий будинок, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. 31.01.2019 року № 649. Співвласниками інших частин будинку є: ОСОБА_5 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004 р.; ОСОБА_6 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004; ОСОБА_7 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004 р.; ОСОБА_9 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004 р.; ОСОБА_3 - власник 23/200 частин на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом 1-133, виданого 23.01.2017 р. Першою черкаською державною нотаріальною конторою Черкаського міського нотаріального округу; Черниш Яна Русланівна - власник 23/200 частин на підставі Договору Дарування частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , виданого 20.03.2017 р. Першою черкаською державною нотаріальною конторою, Черкаського міського нотаріального округу; Черкунова Інна Миколаївна - власник 7/50 частин на підставі договору дарування частини житлового будинку 5408, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А.; РЕУ - власник 27/100 відповідно довідки КП «ЧООБТІ» від 01.10.2018 р. Зазначив, що кожна частина належить своєму власнику на праві приватної власності; земельна ділянка не приватизована. Вказав, що вже протягом багатьох років між співвласниками існує фактичний розподіл будинку та земельних ділянок, який жодним чином не порушує будь-чиїх прав. У зв`язку з тим, що частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у його фактичному користуванні, у користуванні співвласників будинку є ізольованими, мають окремий вихід, виділ часток в натурі жодним чином не порушить законних прав та інтересів співвласників, тому він виявив бажання виділити свою частку в натурі. З метою погодження виділення в натурі належних йому 6/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами він звернувся до співвласників спочатку в усному порядку, але у зв`язку з тим, що була відсутня згода всіх співвласників був змушений звертатися з письмовою заявою до інших співвласників. Однак на своє звернення жодної відповіді не отримав. Саме у зв`язку з відсутністю можливості укладення нотаріального договору про фактичний розподіл спільного майна, оскільки відсутня згода всіх співвласників, змушений звернутися до суду з позовом про виділ частки зі спільного майна в натурі. Просить суд призначити по справі будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи; провести виділ належної ОСОБА_1 6/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як окремого об`єкта права власності у відповідності до висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи, припинивши разом з тим право спільної часткової власності. В ході розгляду справи адвокат позивача ОСОБА_10 позовну вимоги уточнила та просила затвердити варіант виділу частки позивача в натурі у відповідності до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 12.10.2020 року № 15/20 БТ.
Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є. від 08.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків, які 28.05.2020 позивачем виправлені.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
У передбачений законодавством термін відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не скерували.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2020 закрите підготовче провадження по справі, призначений судовий розгляд.
В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Джирма А.В. не з`явилися, адвокат скерувала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі наявних у справі матеріалів, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлення шляхом оголошення на сайті суду, із заявами та клопотаннями не зверталися.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство відповідно до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно з договором дарування частки в праві власності на житловий будинок від 31.01.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 649, ОСОБА_1 прийняв у дар 6/25 часток в праві власності на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2019 № 154583442 ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 6/25 житлового будинку з прибудовами загальною площею 194,2 кв.м., житлова площа 124,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 30.01.2020 № 198251775, іншими співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 є: ОСОБА_5 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004 р.; ОСОБА_6 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004; ОСОБА_7 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004 р.; ОСОБА_9 - власник 3/100 частин на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом 16.08.2004 р.; ОСОБА_3 - власник 23/200 частин на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом 1-133, виданого 23.01.2017 р. Першою черкаською державною нотаріальною конторою Черкаського міського нотаріального округу; Черниш Яна Русланівна - власник 23/200 частин на підставі Договору Дарування частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , виданого 20.03.2017 р. Першою черкаською державною нотаріальною конторою, Черкаського міського нотаріального округу; Черкунова Інна Миколаївна - власник 7/50 частин на підставі договору дарування частини житлового будинку 5408, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А.; РЕУ - власник 27/100 відповідно довідки КП «ЧООБТІ» від 01.10.2018 р.
Як вказав позивач у позовній заяві, земельна ділянка не приватизована.
Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 р. у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно зі ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно Пленуму Верховного Суду України» в постанові № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом.
Таким чином, з моменту набуття позивачами та відповідачами права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.
Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.
Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у справі спільної часткової власності.
Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених статей 358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору.
У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Згідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Під час розгляду справи встановлено, що між співвласниками житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, згоди на виділ часток в натурі не досягнуто, тому позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права.
Ухвалою суду від 12.06.2020 по справі призначена судова будівельно-технічна експертиза.
Відповідно до Висновку судового експерта Оніщенко Н.С. № 15/20-БТ від 12.10.2020 року встановлений наступний варіант виділу 6/25 частини із спільного домоволодіння по АДРЕСА_1 : приміщення житлового будинку літ. «А-І»: приміщення 3-4, житлова кімната, площею 16,7 кв.м.; приміщення 3-5, житлова кімната, площею 14,6 кв.м.; приміщення прибудови «а3» - приміщення 3-2, коридор, площею 8,6 кв.м.; приміщення 3-3, кухня, площею 9,3 кв.м.; приміщення прибудови «а4» - приміщення 3-1, веранда площею 3,8 кв.м.; разом по будинку 53,0 кв.м.; надвірні будівлі та споруди сарай літ. «В», розміром 1.8х3.35м, площею 6 кв.м.; вбиральня літ. «в», розміром 1.8х1.7м, площею 3 кв.м.; погріб під частиною прибудови «а3», розміром 1.38х2.21м, площею 3 кв.м.; водоколонка № 2; огорожа № 1. Квартира № НОМЕР_2 (мешканець ОСОБА_1 ) ізольована від квартири АДРЕСА_3 (мешканець ОСОБА_1 ) забезпечена автономним водопостачанням централізоване від міських водопровідних мереж, що проходять по АДРЕСА_1 з подальшим розгалудженням до водоколонки № 2. Газопостачання квартири АДРЕСА_4 автономне від квартир АДРЕСА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 5, для обліку використаного газу квартири АДРЕСА_6 , влаштований газовий лічильник. Інженерні комунікації квартири АДРЕСА_4 ізольовані від інженерних мереж квартир № 1, № 2, № 4, № 5, вони функціонують автономно.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з аналізу вище зазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників, оскільки домовленості щодо виділу часток в натурі не досягнуто, суд вважає за можливе виділити ОСОБА_1 6/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами в окреме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 згідно висновку експерта від 12.10.2020, так як виділена частина є технічно обособленою, має окремий вихід, припинивши право спільної часткової власності. За таких обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 317, 358, 361, 364, 367 ЦК України, ст. 120 Земельного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», про виділення в натурі частки в житловому будинку задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , 6/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами в окреме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15/20-БТ від 12.10.2020, а саме: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: приміщення 3-4, житлова кімната площею 16,7 кв.м.; приміщення 3-5, житлова кімната площею 14,6 кв.м.; приміщення прибудови «а3» - приміщення 3-2, коридор площею 8,6 кв.м.; приміщення 3-3, кухня площею 9,3 кв.м.; приміщення прибудови «а4» - приміщення 3-1, веранда площею 3,8 кв.м.; разом по будинку 53,0 кв.м.; надвірні будівлі та споруди сарай літ. «В», розміром 1.8х3.35м, площею 6 кв.м.; вбиральня літ. «в», розміром 1.8х1.7м, площею 3 кв.м.; погріб під частиною прибудови «а3», розміром 1.38х2.21м, площею 3 кв.м.; водоколонка № 2; огорожа № 1.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на виділені йому 6/25 частки будинку АДРЕСА_1 .
Припинити право спільної часткової власності на 6/25 частини будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2020.

Головуючий Т.Є.Троян