КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8715/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року у складі судді Шевчука А.В.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом їх витребування у приватного підприємства «ВІВА ВІТА В» у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Під час провадження справи у суді першої інстанції позивачем подано заяву про забезпечення доказів, а саме витребувати у ПП «ВІВА ВІТА В» інформацію щодо проходження будь-яких медичних обстежень ОСОБА_2 протягом останніх трьох років, з обов`язковим наданням відповідних документів, що підтверджують якою саме організацією направлявся для проходження медичного обстеження, з зазначенням його посади, а також виписки з медичної карти, копії довідок, висновків та сертифікатів.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач в своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем та отримує незначний дохід, чим фактично заперечує, що він працює капітаном далекого плавання торгового флоту, що здійснює міжнародні рейси, а ПП «ВІВА ВІТА В» займається загальною медичною практикою, а тому може надати необхідну інформацію.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що адвокатом позивача було подано запит до ПП «ВІВА ВІТА В», яке займається загальною медичною практикою, про надання інформації щодо проходження будь-яких медичних обстежень ОСОБА_2 протягом останніх трьох років, з обов`язковим наданням відповідних документів, що підтверджують якою саме організацією направлявся для проходження медичного обстеження з зазначенням його посади, а також виписки з медичної карти, копії довідок, висновків та сертифікатів.

Посилаючись на те, що дані докази необхідні для підтвердження того, що ОСОБА_2 працює капітаном далекого плавання торгового флоту, що здійснює міжнародні рейси, отримує дохід в іноземній валюті та має можливості сплачувати аліменти зазначені в позові, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, вислухавши пояснення адвоката Іванчика Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, адвоката Дроган О.В. в інтересах ОСОБА_2 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення аліментів на утримання спільних дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення доказів ОСОБА_1 , посилалась на те, що її представником було подано адвокатський запит до ПП «ВІВА ВІТА В» про надання інформації щодо проходження будь-яких медичних обстежень ОСОБА_2 протягом останніх трьох років, з обов`язковим наданням відповідних документів, що підтверджують якою саме організацією направлявся для проходження медичного обстеження з зазначенням його посади, а також виписки з медичної карти, копії довідок, висновків та сертифікатів (а.с. 13).

У відповідь на адвокатський запит ПП «ВІВА ВІТА В», зазначило, що відповідно до ст. 285 ЦК України медичну документацію про особу, може отримати безпосередньо сама особа, якої це стосується, або її представник на підставі доручення або договору, а також батьки як законні представники дитини (до 18 років) або підопічного (недієздатної особи). Крім того, вказало, що інформація щодо пацієнтів є конфіденційною, а тому її надання може розцінюватись як порушення зобов`язань щодо нерозголошення конфіденційної інформації, яка захищається законом та Конституцією України. Також ПП «ВІВА ВІТА В» не володіє інформацією стосовно організацій, які здійснюють направлення осіб на медичне обстеження (а.с. 14).

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 , районний суд виходив з відсутності правових підстав до вчинення таких дій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Також, частиною 4 вказаної статті визначено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1,2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі, за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Заява про забезпечення доказів за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 117 ЦПК України. Зокрема п.4,5 ч.1 цієї статті встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

У своїй заяві про забезпечення доказів позивачка просила витребувати інформацію у ПП «ВІВА ВІТА В» щодо проходження будь-яких медичних обстежень ОСОБА_2 протягом останніх трьох років, з обов`язковим наданням відповідних документів, що підтверджують якою саме організацією направлявся для проходження медичного обстеження, з зазначенням його посади, а також виписки з медичної карти, копії довідок, висновків та сертифікатів.

Отже, за своїм змістом, у заяві про витребування доказів ставиться питання про отримання та розголошення інформації щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , яка містить лікарську таємницю.

З`ясування стану здоров`я відповідача у відсутність на це його згоди є неприпустимим.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечував проти отримання такої інформації.

Зазначені обставини свідчать про те, що при постановленні оскарженої ухвали районним судом було дотримано вимог процесуального права й доводи скарги висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: