ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 616/168/20

провадження № 22-ц/818/4094/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Підсереднє»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року, постановлену в складі судді Уханьової І.С.,

УСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 05 вересня 2012 року, сторонами якого вказано ОСОБА_1 та ПАТ «Підсереднє», який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, індексний номер: 35490902 від 01 червня 2017 року. Анулювати реєстрацію договору оренди землі б/н від 05 вересня 2012 року, сторонами якого вказано ОСОБА_1 та ПАТ «Підсереднє», який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, індексний номер: 35490902 від 01 червня 2017 року. Зобовязати Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» повернути їй - ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 6,1634 га, кадастровий номер :02:000:0495, яка розташована на території ПІдсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та стягнути на її користь судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 15000 грн. 00 коп.

Свій позов позивач мотивує тим, що договір оренди землі від 05 вересня 2012 року вона із відповідачем ПАТ «Підсереднє» не укладала та не підписувала та вважає , що має місце факт підробки її підпису у договорі оренди землі від 05 вересня 2012 року, що порушує її права як власника щодо вільного користування та розпорядження власним майном.

21 квітня 2020 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому він просить закрити провадження в судовій справі № 616/168/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Підсереднє» про визнання договору оренди землі недійсним, у зв`язку з набранням законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, які набрали законної сили та відповідно до яких відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» про визнання договору оренди землі недійсним, закрито.

Судове рішення мотивовано тим, що рішення постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тим самих підстав вже виносились та остаточне рішення набрало законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, постановити нове судове рішення, яким направити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстави позову не є ідентичними, оскільки спір між сторонами у справах виник з різних підстав, тому висновок Вовчанського районного суду Харківської області про закриття провадження по справі № 616/168/20 є помилковим та не відповідає обставинам справи. Підставою позову ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним по справі № 16/168/20 є те, що спірний договір оренди землі вона з відповідачем по справі ПАТ «Підсереднє» не укладала та не підписувала. Тобто в даному випадку йдеться про підроблення підпису орендодавця у вищезазначеному договорі. В свою чергу, підставою зустрічного позову, заявленого ОСОБА_1 по справі № 616/294/17 є те, що використовуючи наявність її підпису лише на останній сторінці договору, ПАТ «Підсереднє» замінили попередні сторінки договору від 01.01.2007, укладеним між нею та ВАТ «Підсереднє», змінивши дату підписання та умови щодо строку його дії. Вважає, що підстави для закриття провадження у справі № 616/168/20 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Підсереднє» - адвокат Янченков О.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Зазначає, що підставою позову ОСОБА_1 у справі № 616/168/20 є те, що спірний договір оренди вона з відповідачем не укладала та не підписувала. При чому, підставою зустрічного позову ОСОБА_1 у справі № 616/294/17 є заміна перехідних сторінок договору від 01.01.2007 та не підписання договору оренди землі. Таким чином, позовні вимоги є тотожнім, спір між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав по якому набрало законної сили рішення суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення Янченкова О.С. , який діяв в інтересах ПАТ « Підсереднє», перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з наявності підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті. Позови вважаються тотожними тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстава позову обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Матеріали справи свідчать, що у червні 2017 року по справі № 616/294/17 ОСОБА_1 зверталась до суду з зустрічним позовом до ПрАТ «Підсереднє» про визнання договору недійсним.

Позовна заява була мотивована тим, що між сторонами спору 01.01.2007 р. був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,1334 га строком на 10 років та одночасно було оформлено акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки. Всі екземпляри договору залишилася у ПАТ «Підсереднє» (та той час ВАТ «Підсереднє») для здійснення реєстрації договору. В подальшому, використовуючи наявність її підпису лише на останній сторінці договору, ПАТ «Підсереднє» замінили попередні сторінки договору, змінивши дату підписання та умови щодо строку його дії. ОСОБА_1 вважає, що протиправні дії із заміни сторінок договору були зроблені в 2016 році, оскільки до того часу ПАТ «Підсереднє» не заперечувало існування договору оренди, укладеного 01.01.2007 р. строком на 10 років. Після того як вона повідомила ПАТ «Підсереднє» про небажання продовжувати дію договору оренди в 2017 році, власник підприємства проводив неодноразові зустрічі з нею з намаганням все ж таки схилити її до продовження дії договору оренди. Коли ж вона категорично відмовилася від цього та зажадала отримання її примірника договору оренди, їй було надано договір від 05.09.2012 року. Однак у цьому договорі спотворено її волевиявлення щодо умов договору, про які було домовлено 01.01.2007 року.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року ПрАТ «Підсереднє» у задоволенні позову відмовлено.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 5 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 і ПрАТ «Підсереднє», зареєстрований 24 грудня 2012 року у відділі у Великобурлацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у книзі записів державної реєстрації договорів оренди за номером 01981. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Визнаючи договір оренди землі від 5 вересня 2012 року недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що у дійсності такий договір ОСОБА_1 не підписувала, він підроблений ПРАТ «Підсереднє» шляхом заміни перших сторінок договору від 1 січня 2007 року, тому наявні правові підстави для задоволення зустрічного позову. Оскільки визнання договору оренди землі недійсним спростовує твердження позивача за первісним позовом про наявність у нього права користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПрАТ «Підсереднє».

Постановою апеляційного суду Харківської області від 3 квітня 2018 року рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

Позов ПрАТ «Підсереднє» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути орендареві - ПрАТ «Підсереднє» - перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 6,1624 га, кадастровий номер :02:000:0495, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відмовляючи у визнанні договору оренди землі від 05.09.2012 року недійсним, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у січні 2007 року ПрАТ «Підсереднє» мало організаційно-правову форму - Відкрите акціонерне товариство і директором цього Товариства була інша особа, тому твердження ОСОБА_1 про підроблення договору від 05.09.2012 року шляхом приєднання нових сторінок до останньої сторінки договору від 01.02.200 року безпідставні, а інших доказів на спростування укладення нею оспорюваного договору позивач за зустрічним позовом не надала. Таким чином, Апеляційний суд Харківської області визнав договір оренди від 05 вересня 2012 року чинним та дії орендодавця щодо перешкоджання орендарю користуватися земельною ділянкою неправомірними, тому первісний позов був задоволений.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просила постанову апеляційного суду Харківської області від 3 квітня 2018 року скасувати і залишити в силі рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

На думку заявника, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що у оспорюваному договорі зазначено про його державну реєстрацію 24 грудня 2012 року, у той час як у Державному земельному кадастрі вказана інша дата - 18 грудня 2012 року.

ПрАТ «Підсереднє» не обґрунтувало, якими обставинами викликано укладення договору від 05 вересня 2012 року за наявності чинного договору від 1 січня 2007 року, що також підтверджує правильність тверджень заявника про його підроблення.

Вважає, що суд апеляційної інстанції, встановивши неможливість підроблення договору шляхом заміни останньої сторінки, не перевірив її доводи щодо інших обставин, які свідчать про його недійсність.

30 вересня 2019 року у справі №616/294/17 постановою Верховного суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову апеляційного суду Харківської області.

Дослідженням судових рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 616/294/17 встановлено, що належність її особистого підпису на договорі оренди землі від 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 не оспорювала (а.с. 82, 89).

При ухвалені судових рішень по справі № 616/294/17 суди не вирішували питання щодо факту підписання ОСОБА_1 останньої сторінки договору оренди, оскільки остання не оспорювала свій підпис та встановлення вказаного факту не входило до предмету доказування враховуючи обставини, якими обґрунтовувались вимоги.

При цьому, звертаючись до суду з позовом 17 березня 2020 року, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається про підроблення її підпису у спірному договорі оренди, тобто зазначає обставини які не вирішувались судами під час розгляду справи № 616/294/17, оскільки на той час, ОСОБА_1 справжність свого підпису не оспорювала. Вважає, що факт підробки її підпису у договорі оренди землі від 05.09.2012 порушує її права як власника щодо користування та розпорядження власним майном.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що незважаючи, що правові підстави позову є тотожними, фактичні підстави позову у справі № 616/294/17 та 616/168/20 є різними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи наведене вище, ухвала Вовчанського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року про закриття провадження не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а тому колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасувати це судове рішення, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 27 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук