Справа № 646/4760/17
№ провадження 2/646/67/2020
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М.,

за участю секретарів Ушакової Г. В., Саламахи В. О., Коммунарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 ТА ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток у праві сумісної спільної власності, визнання права власності на частку у майні, встановлення порядку користування квартирою.

12.07.2017 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

24.07.2017 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. відкрито провадженні у даній справі.

31.07.2017 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. клопотання представника позивача адвоката Алехіної О. А. про витребування доказів задоволено, витребувано у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу № 453 на квартиру АДРЕСА_1 .

11.08.2017 від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» до суду надійшла копія інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 .

27.09.2017 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. клопотання представника позивачів адвоката Алехіної О. А. про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено, у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

26.02.2018 справа повернута до Червонозаводського районного суду м. Харкова без виконання через відсутність сплати за проведення експертизи та ненадання витребуваних матеріалів для її проведення.

07.03.2018 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. провадження у справі відновлено.

23.03.2018 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено, у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

31.07.2018 справа повернута до Червонозаводського районного суду м. Харкова без виконання через неможливість надання висновку.

01.07.2018 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. провадження у справі відновлено.

09.08.2018 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено, у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

22.12.2018 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І. І. провадження у справі відновлено.

04.04.2019 справа повернута до Червонозаводського районного суду м. Харкова без виконання через неможливість надання висновку.

04.04.2019 зазначена цивільна справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від надійшла у провадження судді Шелест І. М.

08.04.2019 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І. М. справу прийнято до провадження судді, призначене підготовче судове засідання.

15.10.2019 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І. М. провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_3 для залучення у справі правонаступника.

17.04.2020 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І. М. провадження у справі поновлено.

30.05.2020 до суду надійшла заява представника позивача про зміну предмета позову з уточненою позовною заявою, в якій позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , наступним чином:

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, площею 19,2 кв. м. та житлову кімнату, площею 16,7 кв. м. разом з балконом 4,2 кв. м.;

- у користуванні ОСОБА_2 залишити ізольовану кімнату, площею 11,3 кв. м., дві вбудовані шафи загальною площею 0,9 кв. м.;

- в загальному користуванні залишити: кухню, площею 7,1 кв. м., вбиральню, площею 1,1 кв. м., ванну кімнату, площею 2,0 кв. м., коридор, площею 7,6 кв. м.

Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачу на праві спільної часткової приватної власності належить Ѕ частка у вказаній квартирі. Інша Ѕ частка (друга половина) спірної квартири є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Ідеальні частки у праві власності на спірну квартиру такі: позивачу належить ѕ частки квартири, відповідачу - ј частка. Через напружені стосунки, сварки та постійні загрози з боку відповідача та її співмешканця, позивач був вимушений залишити своє місце постійного проживання у спірній квартирі та з квітня 2016 року він фактично проживає в орендованому житлі. Але, зазначена спірна квартира залишилась єдиним житлом позивача та іншого власного житла він не має. Також між сторонами існують суперечності щодо оплати за житлово-комунальні послуги, оскільки відповідачка відмовляється сплачувати обов`язкові платежі, вважає, що це є зобов`язанням саме позивача. Конфліктна ситуація унеможливлює досягнення згоди співвласників щодо порядку утримання спільного майна. У мирному порядку сторони не можуть досягнути згоди щодо справедливого розподілу витрат на утримання спільного майна, внаслідок чого на даний час утворилась значна заборгованість з комунальних платежів за квартиру. Вирішення спору щодо порядку користування квартирою є необхідною умовою для розподілу обов`язків співвласників щодо утримання сумісного майна. Адже саме рішення суду з цього питання є підставою для звернення позивача до надавачів житлово-комунальних послуг щодо розподілу особових рахунків по сплаті витрат на утримання квартири, відповідно до визначеного порядку користування квартирою між її співвласниками. Розподіл житлової площі квартири між власниками, з метою встановлення порядку користування квартирою, має бути здійснений відповідно частки кожного співвласника у спільному майні, з визначенням площі кожного з користувачів. Так, позивачу належить 23,6 кв. м. (47.2 кв. м. житлової площі х Ѕ успадкованої частини) та 11,8 кв. м. (47,2 кв. м. житлової площі х ј частини, отриманої з підстав приватизації), що разом складає 35,4 кв. м. Відповідачу належить 11,8 кв. м. (47,2 кв. м. житлової площі х ј частини, отриманої з підстав приватизації). Квартира розташована на дев`ятому поверсі 9-й поверхового будинку, зовнішні стіни та перекриття будинку виконані з залізобетону. Тобто виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири, є технічно не можливим. Тому, позивач просить визначити порядок користування спірною квартирою.

30.06.2020 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І. М. до участі у справі у якості правонаступника позивача ОСОБА_3 допущено ОСОБА_1 ; прийнято уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою.

05.10.2020 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І. М. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач неодноразово повідомлявся про хід судової справи, час, місце та дати судових засідань. Відзиву за позовну заяву, уточнену позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Представник позивача - адвокат Алехіна О. А. подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Зважаючи на вказане суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного.

З наявних в матеріалах спари доказів судом встановлено наступне.

26.01.2000 згідно свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № 9? НОМЕР_1 квартира АДРЕСА_2 в порядку приватизації на підставі розпорядження № 1429 від 26.01.2000 була виділена у спільну сумісну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

05.01.2017 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Литвин Г. Р., зареєстровано в реєстрі за № 4?3, ОСОБА_3 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 у спадщину перейшла ј частка в праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78791132 від 25.01.2017.

Відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку від 02.06.2017 у спірній квартирі станом на відповідну дату проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6

07.05.2019 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.05.2019, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, померла ОСОБА_3

29.01.2020 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої харківської державної нотаріальної контори Волохіною О. В., зареєстровано в реєстрі за № 6?62, ОСОБА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 у спадщину перейшла Ѕ частка в квартирі АДРЕСА_2 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 198167268 від 29.01.2020.

Таким чином станом на поточну дату розгляду даної справи у суді суб`єктний склад власників спірної квартири за вищевказаної адресою наступний:

- Ѕ частка в квартирі належить на праві спільної часткової приватної власності позивачу ОСОБА_1 ;

- Ѕ частка в квартирі належить на праві спільної сумісної власності сторонам у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до плану спірної квартири, технічного паспорту на квартиру інвентаризаційна справа № 453 від 29.08.2016 квартира АДРЕСА_2 розташована на 9 поверсі 9?ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею - 47,2 кв. м, у тому числі:

1-а кімната № 5 на плані технічного паспорта площею 11,3 кв. м,

2-а кімната № 8 на плані технічного паспорта площею 19,2 кв. м.

3-а кімната № 9 на плані технічного паспорту площею 16,7 кв. м.

кухні № НОМЕР_3 на плані технічного паспорта площею 7,1 кв. м.

вбиральні № 2 на плані технічного паспорта площею 1,1 кв. м.

ванної кімнати № НОМЕР_4 на плані технічного паспорта площею 2,0 кв. м.,

коридору № 1 на плані технічного паспорту площею 7,6 кв. м.

Крім того квартира обладнана балконом площею 4,2 кв. м. та двома вбудованими шафами: шафа № 6 на плані техпаспорта площею 0,4 кв. м. та шафа № 7 на плані техпаспорта площею 0,5 кв. м., які примикають до ізольованої кімнати № 5.

Загальна площа квартири складає 67,2 кв. м.

У співвласників квартири постійно виникають непорозуміння щодо користування спільною, про що, зокрема, свідчать заяви до поліції щодо вчинення правопорушень, до фонду допомоги жертвам насильства, акт з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї, пояснення позивача по справі. Таким чином, сторони не можуть самостійно дійти згоди щодо порядку користування спільним житлом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю /ч. 1 ст. 336 ЦК України/.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації /ч. 1?3 ст. 358 ЦК України/.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю /ч. 1 ст. 368 ЦК України/.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 № 2 суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Таким чином, відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість, але при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Встановивши, що сторони самостійно не можуть дійти згоди щодо порядку користування житловою квартирою, про що свідчать постійні сварки та непорозуміння, позивачу здійснюються перешкоди у проживанні й користуванні вказаним житлом, суд приходить до висновку про необхідність встановими порядок користування відособленими приміщеннями для співвласників.

Співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Разом з тим поняття ідеальної частки може застосовуватися при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

З урахуванням співвідношення часток сторін у праві спільної власності, вбачається, що ідеальна частка відповідача у житловій площі спірної квартири умовно відповідатиме реальній частці у розмірі 11,8 кв. м. При цьому позивач просить виділити у користування відповідачці кімнату, житловою площею 11,3 кв. м.

При вирішення даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 у справі № 363/928/16-ц, відповідно до якої коли спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, допускається можливість відійти в незначних обсягах від ідеальних часток у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

З аналізу плану спірної квартири вбачається, що квартира складається з 3?х кімнат, при цьому:

- одна кімната (11,3 кв. м.) є ізольованої від інших, вхід до кімнати здійснюється з коридору; кімната не має безпосереднього зв`язку з двома іншими житловими кімнатами;

- дві інші кімнати (16,7 кв. м. та 19,2 кв. м.) є суміжно-ізольованими суміжні між собою (вхід до кімнат 16,7 кв. м. здійснюється через кімнату 19,2 кв. м., тобто кімната 19,2 кв. м. є «прохідною») та ізольовані від інших кімнат, вхід до кімнати 19,2 кв. м. здійснюється з коридору.

У зв`язку з цим, враховуючи, що іншого порядку користування спірною квартирою відповідачем запропоновано не було, та з урахуванням співвідношення часток власників, суд доходить висновку, що виділення у користування сторонам кімнат в порядку, запропонованому позивачем, а саме ізольовану кімнату відповідачу, а дві суміжно-ізольовані кімнати позивачу, відповідатиме спільним інтересам обох сторін у справі, буде оптимальним та забезпечить обом співвласникам наявність особистого простору. Інший розподіл спричинить суттєве відхилення від належних їм ідеальних часток та може ускладнити домовленість щодо порядку користування суміжно-ізольованими кімнатами (зокрема, проходу між кімнатами). Суд також враховує фізичний стан позивача, який є інвалідом першої групи з дитинства по зору, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною довідкою, тому виділення йому та відповідачу у користування суміжних між собою кімнат, що не мають окремих входів, вважає неправильним.

При цьому суд зауважує, що встановлення співвласниками порядку користування будинком (квартирою) з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Суд вирішує питання про судові витрати на підстав ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-266, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою задовольнити повністю.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , наступним чином:

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, площею 19,2 кв. м. та житлову кімнату, площею 16,7 кв. м. разом з балконом 4,2 кв. м.;

- у користуванні ОСОБА_2 виділити ізольовану кімнату, площею 11,3 кв. м., дві вбудовані шафи загальною площею 0,9 кв. м.;

- в загальному користуванні залишити: кухню, площею 7,1 кв. м., вбиральню, площею 1,1 кв. м., ванну кімнату, площею 2,0 кв. м., коридор, площею 7,6 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справило або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 26.11.2020.

Суддя Шелест І. М.