Провадження №2/512/315/20
"19" листопада 2020 р.
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 листопада 2020 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Яроменка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за її позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020р. до Савранського районного суду Одеської областінадійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 80000грн..

17.11.2010р. позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 91,8кв.м, житловою площею 46,5кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 243, який належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 .. В обґрунтування зазначеної заяви позивач послалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у наслідок зміни власника вказаного майна та відсутності у відповідача інших джерел погашення боргу.

Заява відповідає за змістом ст.151 ЦПК України, судовий збір сплачений відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених ч.5 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У ч.3 ст.150 цього Кодексу передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушення або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язком є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема і у пункті мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів держави.

Крім того, Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 року наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Позивач у заяві зазначила, що вартість будинку, на який вона просить накласти арешт, на момент його реєстрації відповідачем становила 55 600,00грн.. Таким чином, враховуючи, що загальна сума боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача, дорівнює 80000,00грн., то заходи забезпечення, про які просить позивач, є співмірними з позовними вимогами.

Суд, враховуючи наведені обставини, вважає, що до вирішення справи по суті необхідно вжити заходи по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на належний відповідачу ОСОБА_2 на праві власності вищевказаний будинок.

Підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91,8кв.м, житловою площею 46,5кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 243, зареєстрований на праві приватної власності 19.09.2017р. за ОСОБА_2 .

Примірник ухвали одночасно направити заявнику позивачу Гриценко О.О. до відома, САВРАНСЬКОМУ РАЙОННОМУ ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА), , (66200, Одеська обл., смт.Саврань, вул.Центральна, 5) для негайного виконання (для вжиття відповідних заходів), та відповідачу по справі ОСОБА_2 до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Про виконання даної ухвали повідомити Савранський районний суд Одеської області не пізніше наступного дня з дня виконання ухвали суду.

Заявник:

позивач ОСОБА_1

АДРЕСА_2 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Заінтересована особа:

відповідач ОСОБА_2

АДРЕСА_3 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Інші відомості про осіб, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, не відомі.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2020 року.

Оригінал ухвали знаходиться у матеріалах справи за є.у.н.с 512/683/20, провадження №2/512/315/20.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської областіпротягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Оскарження ухвали не зупиняє її негайного виконання.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.