Справа № 163/2589/19
Провадження № 2/163/156/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомльської міської ради Любомльського району Волинської області про визнання в порядку набувальної давності права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання його власником розташованих по АДРЕСА_1 житлового будинку, господарських будівель і споруд за набувальною давністю.

Вимоги обґрунтував тим, що зазначений житловий будинок належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2008 році і цей будинок вселився з дозволу невістки померлої ОСОБА_2 , де проживає по сьогоднішній день. Спадщину після останньої ніхто із спадкоємців не оформляв, а про те, що невістка не вправі була розпоряджатися будинком не знав, так як у неї були ключі від будинку, які вона йому віддала, показала оселю та позабирала особисті речі померлої. Оскільки понад 10 років відкрито, добросовісно, безперервно володіє, користується будинком та несе усі витрати по його утриманню, вважає наявними підстави для визнання його власником за набувальною давністю.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Любомльський міський голова в канцелярію суду подав заяву про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника міської ради.

За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Аналізом доказів суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до витягів з погосподарських книг Підгородненського старостинського округу Любомльського району за 2000-2007 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Із витребуваної копії спадкової справи встановлено, що ОСОБА_2 за життя, 16 лютого 2000 року, склала два заповіти, якими належну їй земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВЛ № 002732 заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах, усе інше майно заповіла ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки Підгородненської сільської ради Любомльського району від 10 квітня 2008 року спадкодавець ОСОБА_2 постійно проживала і була зареєстрована в селі Боремщина до серпня 2007 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Руда. До складу її спадщини, серед іншого, входить житловий будинок з надвірними спорудами в аварійному стані. Спадщину прийняла невістка ОСОБА_5 , яка доглядає за будинком.

Усі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину шляхом подання заяви до державної нотаріальної контори в межах шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, що підтверджується наявними у спадковій справі заявами.

Спадкоємцю ОСОБА_5 за її заявою було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на майновий пай та грошові вклади з належними до них відсотками.

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок ОСОБА_5 до нотаріуса не зверталась.

Відповідно до актового запису про смерть № 94 від 10 жовтня 2011 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її місцем проживання записане за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі відомостей підрозділу УДМС України у Волинській області встановлено, що на дату відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 за вищевказаною адресою був зареєстрований її син ОСОБА_4 .

Із наданої Маневицькою державною нотаріальною конторою інформаційної довідки від 13.07.2020 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Отже, у справі встановлено, що власником житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 . Після її смерті будинок у встановленому порядку успадкувала за заповітом її невістка ОСОБА_5 . Майно після смерті останньої успадкував її син ОСОБА_4 .

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із частиною 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України у чинній на час смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_5 редакції спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз наведених норм вказує, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. При цьому граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, законодавець не визначає.

У зв`язку із цим той факт, що ОСОБА_5 не звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними і господарськими спорудами, що є предметом спору у цій справі, в силу положень частини 5 статті 1268 ЦК України не спростовує належності цього майна спадкоємцю ОСОБА_5 .

Відтак, зазначене нерухоме майно входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 і його в порядку спадкування прийняв син останньої ОСОБА_4 у відповідності до положень частини 3 статті 1268 ЦК України

Такі встановлені по справі фактичні обставини не відповідають наведеному позивачем у позові обґрунтуванню, на які він посилається як на підставу заявлених позовних вимог.

Відповідно до витягів з погосподарських книг Підгородненського старостинського округу Любомльського району за 2008-2019 роки спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 , починаючи з 2008 року рахується і належить позивачу ОСОБА_1 .

Довідкою відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 11 листопада 2019 року та копією паспорта позивача серії НОМЕР_2 стверджено, що у спірному будинку він зареєстрований з 27 листопада 2008 року.

Укладеним 02 квітня 2016 року між позивачем та ПАТ "Волиньобленерго" договором про користування електричною енергією, а також оформленими на ім`я позивача рахунками за електроенергію доводиться та обставина, що позивач є споживачем електроенергії за адресою місця знаходження спірного житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років …, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за набувальною давністю до Любомльської міської ради Волинської області як органу місцевого самоврядування, на території якої знаходиться це нерухоме майно.

Проте, як встановлено дослідженими доказами, це нерухоме майно фактично належить ОСОБА_4 в силу положень частини 5 статті 1268 ЦК України.

Тому належним відповідачем у спірних правовідносинах є саме фактичний власник спірного нерухомого майна ОСОБА_4 , а не Любомльська міська рада.

Із досліджених у справі доказів дійсно вбачаються ознаки відкритого та безперервного володіння позивачем чужим нерухомим майном понад десять років, однак заявлення позову у такому вигляді до Любомльської міської ради позбавляє суд можливості у належний спосіб перевірити факт добросовісності володіння зі сторони позивача та тієї обставини, чи відмовлявся від цього майна його фактичний власник ОСОБА_4 .

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до такого відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через його пред`явлення до неналежного відповідача.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Любомльської міської ради Любомльського району Волинської області про визнання в порядку набувальної давності права власності на розташований по АДРЕСА_1 житловий будинок, господарські будівлі та споруди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Найменування відповідача Любомльська міська рада Волинської області; місце знаходження: вулиця Української Армії 2, місто Любомль Волинської області; .

Головуючий : суддя С.С.Чишій