Справа №601/1843/20
Провадження № 2/601/635/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні без проведення судового засідання в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася дочка ОСОБА_3 . Однак сумісне життя з відповідачкою не склалося та шлюб між сторонами було розірвано. 01 березня 2019 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 .. Крім того, на його утриманні перебувають батьки. Він перебуває на Д- обліку у сімейного лікаря з діагнозом нейроциркуляторна дистонія по змішаному типу зі стійкими вегето - судинними проявами і міграцією ритму по передсердях, потребує постійного амбулаторного і стаціонарного лікування, він не має постійного заробітку, а тому розмір аліментів які він сплачує, для нього є непосильними.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати без проведення судового засідання, без повідомлення сторін за навними у справі матеріалами.

Відповідачка надіслала на адресу суду відзив, вказавши, що дана заява не підлягає до задоволення оскільки позивачем не наведено жодної підстави для зменшення розміру аліментів, Крім того, позивач є здоровим молодим працездатним чоловіком, не має встановленої інвалідності чи будь - яких важких захворювань, які б не дозволяли останньому влаштуватися на роботу та сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі , який є стандартним для однієї дитини. А також немає правового значення факт реєстрації шлюбу позивача з іншою жінкою, оскільки відсутні докази, що нова дружина є непрацездатною та потребує утримання від чоловіка. Також відсутні докази наявності на утриманні у позивача інших осіб: непрацездатних батьків або ж інших дітей, тому просить у її задоволені відмовити.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши надані сторонами матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Як встановлено із матеріалів справи та не оспорюється жодною стороною про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 .

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 червня 2020 року № 17027 вбачається, що станом на 01 червня 2020 року сукупний розмір заборгованності зі сплати аліментів становить 17 923,76 грн.

З довідки, виданої Сапанівською сільською радою від 09 червня 2020 року № 397 вбачається, що ОСОБА_5 ніде не працює з 27 червня 2019 року по даний час.

З довідки, виданої Сапанівською сільською радою від 09 червня 2020 року № 395 вбачається, що ОСОБА_1 ніде не працює з 10 вересня 2018 року по даний час.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2018 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

З довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 09 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на Д -обліку у сімейного лікаря із діагнозом нейроциркуляторна дистонія по змішаному типу зі стійкими вегето - судинними проявами і міграцією ритму по передсердях, потребує постійного амбулаторного і стаціонарного лікування.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 01 березня 2019 року зареєстрували шлюб у Білокриницькій сільській раді Кременецького району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1.

З довідки про склад сім`ї № 394 від 09 червня 2020 року вбачається, що по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З довідки, виданої Сапанівською сільською радою від 09 червня 2020 року № 396 вбачається, що ОСОБА_6 ніде не працює з 18 жовтня 2005 року по даний час.

З постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 23 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю - відповідачкою по справі, якою обрано спосіб стягнення аліментів з батька дитини саме в частці від доходу батька дитини.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України).

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові зазначає, що у нього змінилося матеріальне становище, що він не має постійного заробітку, змінився його сімейний стан, те, що у нього є дружина та батьки, яких він утримує.

Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Належних і допустимих доказів, які б підтверджували покращення матеріального становища відповідача, позивачем не надано. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: наявності/відсутності рухомого та/або нерухомого майна; грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, належних та допустимих доказів наявності обставин, визначених ст. 192 СК України, необхідних для зміни розміру аліментів не надано.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача дружини та батьків, яких він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене та положення, зокрема, ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання у відсутності достатніх підстав для зміни розміру аліментів, визначеного судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2020 року.

Головуюча