Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії. Позов мотивував тим, що він є власником нежитлового приміщення №238 в будинку АДРЕСА_1 . У вересні 2020 року власниками нежитлового підвального приміщення №240 в будинку АДРЕСА_1 розпочаті земляні роботи щодо заглиблення рівня підлоги, що в свою чергу вплинуло на несучу здатність фундаменту багатоповерхового житлового будинку та руйнації стін належного позивачу нежитлового приміщення (магазину). Позивач зазначає, що на його неодноразові звернення до правоохоронних органів, органів державної влади та органів місцевого самоврядування отримано відповіді, в яких останні вказують на відсутність у них повноважень щодо архітектурно-будівельного контролю. А тому, позивач просив суд зобов`язати відповідачів за власний рахунок привести підвальне приміщення у первинний стан згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа №4704945; вирішити питання розподілу судових витрат.

Одночасно ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, мотивовану тим, що власниками нежитлового підвального приміщення АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виконуються земляні роботи з заглибленням рівня підлоги на 1,5 м нижче існуючої відмітки підлоги. При виконанні даних робіт було оголено конструктивні елементи фундаменту (ростверк, частково палі), що в свою чергу може вплинути на несучу здатність фундаменту приміщення. Проведення будівельних робіт призводить до руйнації стін нежитлової будівлі, яка перебуває у власності заявника. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи в нежитловому підвальному приміщенні АДРЕСА_2 .

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вище викладене, з метою забезпечення рівності прав учасників судового процесу та недопущення виникнення обставин, які можуть зробити неможливим або значно ускладнять виконання можливого рішення суду, так як існує реальна можливість для відповідача шляхом виконання будівельних робіт унеможливити відтворення первісного стану об`єкту нерухомості, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, а тому, подана заява підлягає задоволенню.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи в нежитловому підвальному приміщенні АДРЕСА_2 .

Дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дані боржника: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Дані боржника: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Копію ухвали надіслати для виконання до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Про виконання ухвали проінформувати Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяБ. І. Кошель