печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Бусик О. Л.

при секретарі судових засідань Дибі І. Б.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - Левшунова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Якібчук Валерій Ілліч до Фонду соціального страхування України про стягнення недонарахованого та невиплаченого матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення недонарахованого та невиплаченого матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності.

В обґрунтування позову вказував, що з березня 2008 до 13 квітня 2010 року обіймав посаду директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України (далі - Виконавча дирекція Фонду), правонаступником якого є Фонд соціального страхування України (далі - Фонд). З 13 квітня 2010 року - посаду заступника директора виконавчої дирекції Фонду.

В період з лютого 2014 року до 04 жовтня 2014 року за станом здоров`я позивач був тимчасово непрацездатним та проходив лікування в закладах охорони здоров`я, а саме: з 06 березня 2014 року до 01 квітня 2014 року перебував на амбулаторному лікуванні в комунальному підприємстві Консультаційно-діагностичний центр Подільського району м. Києва; з 02 квітня 2014 року до 04 жовтня 2014 року в комунальному підприємстві «Сакське територіальне медичне об`єднання» (далі - КП «Сакське територіальне медичне об`єднання»), що підтверджується листками непрацездатності серії АГД №505912, АГГ №486023, АГД №485374, АГД № 485815, АГД №511326, АГД №517036. Оригінали листків непрацездатності були передані для оплати відповідачу.

Посилаючись на те, що до теперішнього дня листки непрацездатності не оплачені, позивач просив стягнути з Фонду на користь позивача заборгованість з оплати за листками непрацездатності в розмірі 156 797 грн.

Ухвалою судді від 04 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18 листопада 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказував на те, що 30 квітня 2014 року до Виконавчої дирекції Фонду надійшов листок непрацездатності серії АГЕ №940959, виданий комунальним некомерційним підприємством «Консультаційно-діагностичний центр» Подільського району м. Києва (далі - КНП «Консультаційно-діагностичний центр») на ім`я ОСОБА_2 . Після чого, зважаючи на інформацію про часткову присутність позивача на робочому місці, комісія з тимчасової втрати працездатності виконавчої дирекції Фонду (далі - Комісія) звернулась до виконавчої дирекції Фонду як до страховика із запитом щодо перевірки правомірності видачі листка непрацездатності виданого на ім`я ОСОБА_2 .

На засіданні від 05 травня 2014 року протоколом № 27 Комісія відмовила у прийнятті листка непрацездатності, виданого на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 до з`ясування фактів. У зв`язку з відсутністю первинної медичної документації, листок непрацездатності, виданий на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , визнано таким, що видано необґрунтовано, а отже й відсутні підстави для виплат матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності за даним листком непрацездатності. Зазначену відмову позивач не оскаржував.

06 жовтня 2014 року від адвоката Шульги О.М. в інтересах ОСОБА_2 надійшов запит, до якого були додані листки непрацездатності серії АГД №505912, АГД № 443242, АГГ №486023, АГД №485374, АГД № 485815, АГД №511326, АГД №517036, видані КП «Сакське територіальне медичне об`єднання» на ім`я ОСОБА_2 .

У зв`язку з тривалим часом перебування позивача на лікарняному, та тим, що за результатами вивчення зазначених листків непрацездатності, були встановлені недоліки при оформленні цих листків непрацездатності, Комісія звернулась до Виконавчої дирекції Фонду щодо проведення перевірки.

На засіданні Комісії від 08 жовтня 2014 року протоколом № 43 Комісія відмовила у прийнятті наданих представником ОСОБА_2 листків непрацездатності, про що було повідомлено позивача. Крім того, у зв`язку з окупацією Автономної Республіки Крим та міста Севастополя було неможливо здійснити перевірку правомірності видачі листків непрацездатності, однак на підставі ретельного вивчення та аналізу спірних листків непрацездатності не дотримані вимоги Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406 (далі - Інструкція), а саме: пунктів 3.1, 3.3, 3,13. Крім того, в листку непрацездатності серії АГД «505912 у графі «Оглянутий у МСЕК» датою огляду визнано 11 червня 2014 року, в той же час датами звільнення від роботи є період з 02 квітня 2014 року до 14 травня 2014 року. В листку непрацездатності серії АГД №485815 наявна відмітка лікаря про порушення режиму, а саме «12.08.2014 на прием не явился», що відповідно до норм чинного законодавства є підставою для втрати права на матеріальну допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності. Таким чином, відсутні підстави для виплат матеріальної допомоги по вищезазначеним листкам непрацездатності.

Крім того, на окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя відсутні заклади охорони здоров`я, які підконтрольні МОЗ України, медико-соціальні експерті комісії АРК та міста Севастополя працюють за законодавством Російської Федерації, використовуючи при цьому бланки медичної документації України, заклади охорони здоров`я з квітня 2014 року на окупованій території не фінансуються.

З метою з`ясування обставин проходження лікування ОСОБА_2 , про що зазначено в листках непрацездатності, видача яких була здійснена закладом, який знаходиться на окупованій території, представником Виконавчої дирекції Фонду було направлено запит до Державної прикордонної служби, від якої надійшла відповідь про те, що в період дії спірних листків непрацездатності ОСОБА_2 був відсутній на території України і перебував за кордоном.

Крім того, Виконавчою дирекцією Фонду було направлено матеріали для проведення експертизи спірних листків непрацездатності до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз. Висновком спеціаліста від 25 червня 2015 року № 146/1, 147/1, 20/7 зазначено, що підстав для виплати матеріальної допомоги відповідно до спірних листків непрацездатності немає.

Таким чином, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив про його задоволення.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що з 25 березня 2008 року ОСОБА_2 був призначений на посаду директора Виконавчої дирекції Фонду. 13 березня 2010 року позивача призначено на посаду заступника директора Виконавчої дирекції Фонду.

Наказом від 26 вересня 2014 року №64-к ОСОБА_2 звільнено з посади з 30 вересня 2014 року на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, визнано незаконним наказ від 26 вересня 2014 року № 64-к в частині звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Згідно з листком непрацездатності від 06 березня 2014 року серії АГЕ №940959, виданим КНП «Консультативно-діагностичний центр» Подільського району м. Києва ОСОБА_2 був тимчасово непрацездатний з 06 березня 2014 року до 01 квітня 2014 року.

Відповідно до протоколу № 27 засідання Комісії від 05 травня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті листка непрацездатності до з`ясування обставин у зв`язку з тим, що в період з 06 березня 2014 року до 14 березня 2014 року ОСОБА_2 знаходився на робочому місці, що підтверджується відміткою в табелі обліку використання робочого часу.

Згідно з листками непрацездатності серії АГД №505912, АГД № 443242, АГГ №486023, АГД №485374, АГД № 485815, АГД №511326, АГД №517036, виданими КП «Сакське територіальне медичне об`єднання» ОСОБА_2 був тимчасово непрацездатний з 02 квітня 2014 року до 04 жовтня 2014 року.

Протоколом №43 засідання Комісії від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті зазначених листків непрацездатності у зв`язку з недотриманням вимог Інструкції та у зв`язку з тим, що КП «Сакське територіальне медичне об`єднання» знаходиться на тимчасово окупованій території не підконтрольній державі України, тому є об`єктивні підстави вважати, що вище визначені листки непрацездатності видані з порушенням вимог чинного законодавства України.

Для з`ясування обставин видачі листків непрацездатності відповідач направив матеріали спірних листків непрацездатності для проведення експертного дослідження до дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

Згідно з висновком спеціаліста рукописні записи в листках непрацездатності серії АГД №505912 від 05 травня 2014 року, АГД № 443242 від 11 червня 2014 року, АГГ №486023 від 12 червня 2014 року, АГД №485374 від 30 червня 2014 року, АГД № 485815 від 01 серпня 2014 року, АГД №511326 від 04 вересня 2014 року, АГД №517036 від 29 вересня 2014 року виконані двадцятьма різними особами. Проведеним дослідженням наданих документів встановлено, що підстав для нарахування в бухгалтерському обліку та відповідно здійснення виплати допомоги з тимчасової непрацездатності на підставі зазначених листків непрацездатності листків немає.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Згідно з частиною третьою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності» від 18 січня 2001 року, чинного, на час виникнення спірних правовідносин рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Відповідно до розділу V Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації від 23 червня 2008 року № 25, чинного на час виникнення спірних правовідносин, рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення або відмову у призначенні матеріального забезпечення та надання соціальних послуг може бути оскарженим застрахованою особою до робочого органу відділення Фонду, де перебуває на обліку підприємство, протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення про таке призначення або відмову, що не позбавляє права застрахованої особи звернутися з цих питань до суду.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, відсутність контролю за правильністю видачі листків непрацездатності в закладах охорони здоров`я на зазначених територіях, як з боку Міністерства охорони здоров`я України, так і Фонду, унеможливлює дотримання вимог законодавства для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, а відтак листки непрацездатності, які були видані закладами охорони здоров`я на тимчасово окупованих та неконтрольованих територіях, не можуть бути підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду.

Крім того, відповідно до пункту 1.9-1.11 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455 (далі - Інструкція №455) листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору собою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу. Особам, у яких тимчасова непрацездатність настала поза постійним місцем проживання і роботи (під час відрядження, санаторно-курортного лікування, відпустки тощо), листок непрацездатності (довідка) видається за місцем їх тимчасового перебування з дозволу головного лікаря лікувально-профілактичного закладу на число днів непрацездатності. При стаціонарному лікуванні поза постійним місцем проживання у тому числі й з інших адміністративних районів міста, листок непрацездатності видається з дозволу головного лікаря, засвідчується його підписом і печаткою лікувально-профілактичного закладу на число днів, необхідних для лікування.

Позивач не довів, що спірні листки непрацездатності видані йому під час відрядження, санаторно-курортного лікування, відпустки тощо.

Згідно з пунктом 1.12 Інструкції №455, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян України під час їх тимчасового перебування за межами держави, підлягають обміну на листок непрацездатності згідно з рішенням лікарсько-консультаційної комісії (ЛКК) лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання чи роботи у разі: а) гострих захворювань і травм; б) загостренні хронічних захворювань; в) вагітності та пологів; г) оперативних втручань при невідкладних станах; ґ) лікування згідно з рішенням комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон. Обмін здійснюється на підставі перекладених на державну мову та нотаріально засвідчених документів, які підтверджують тимчасову втрату працездатності під час перебування за межами України.

Отже позивач, не виконав вимоги Інструкції № 455, не звернувся до закладів охорони здоров`я, що знаходяться на підконтрольній Україні території для обміну спірних листків непрацездатності.

Порядок видачі листків непрацездатності та їх заповнення визначено пунктами 2.1-2.2 Інструкції № 455.

Так, у разі захворювання чи травми на весь період тимчасової непрацездатності до відновлення працездатності або до встановлення групи інвалідності медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) видається листок непрацездатності, що обраховується в календарних днях . При втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу,після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК. В окремих випадках, коли захворювання вимагає тривалого лікування, наприклад у разі важких травм та туберкульозу періодичність оглядів ЛКК з продовженням листка непрацездатності може бути не рідше 1 разу на 20 днів залежно від тяжкості перебігу захворювання.

Направлення хворого для огляду до МСЕК здійснюють ЛКК лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання або лікування при наявності стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців безперервно з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п`яти місяців у зв`язку з одним і тим самим захворюванням або його ускладненнями за останні дванадцять місяців, а при захворюванні на туберкульоз - протягом десяти місяців з дня настання непрацездатності (пункт 4.1 Інструкції №455).

Отже, перебуваючи тимчасово непрацездатним понад 4 місяці, позивач не надав Комісії виписку МСЕК та власну медичну картку із відповідними записами про хворобу.

Таким чином, відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Інструкції №455 листки тимчасової непрацездатності, видані КП «Сакське територіальне медичне об`єднання» не можуть вважатись такими, що дають підстави для виплати ОСОБА_2 матеріальної допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації від 23 червня 2008 року № 25,ст. ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280-282, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування України про стягнення не донарахованого та невиплаченого матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2020 року.

Суддя О. Л. Бусик