Справа № 379/46/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українсько-польського спільного підприємства «Макрохем-Україна» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за наказом № 45 від 12 липня 2019 року його (позивача) з 15 липня 2019 року було прийнято на роботу в СП «Макрохем-Україна» на посаду охоронника Департаменту фізичної охорони.

За наказом генерального директора СП «Макрохем-Україна» № 77 від 28 листопада 2019 року його (позивача) було звільнено у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Вважав вказаний наказ про його звільнення винесеним всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки в даному наказі не вказано в чому саме виявилась невідповідність позивача виконуваній роботі, не доведено недостатньої кваліфікації, при звільненні йому не було запропоновано переведення на іншу роботу

Тому просив скасувати вказаний наказ відповідача №77 від 28 листопада 2019 року про звільнення з роботи, поновити його (позивача) на посаді охоронника Департаменту фізичної охорони в СП «Макрохем-Україна», стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, викладене підтвердив, суду пояснив, що дійсно при прийнятті його на роботу не надав документи про його освіту, так як їх втратив, його було допущено до роботи з умовою надання цих документів і він обіцяв їх надати. Вважав, що відсутність даних документів не впливала на якість виконання ним своїх трудових обов`язків.

Представники відповідача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, вважали звільнення позивача з роботи правомірним, так як він не надав документи про його освіту, що є обов`язковим при прийнятті на роботу на посаду охоронника, відсутність освіти у позивача робить неможливим виконання ним своїх посадових обов`язків, так як такі вимоги ставлять і клієнти підприємства, яким надаються охоронні послуги, а також перешкоджає присвоєнню йому відповідної кваліфікації, навчанню, що теж є необхідним. Позивача було допущено до роботи з відстроченням надання цих документів, так як у своїй анкеті він вказав, що має середню спеціальну освіту та 1 розряд охоронника, але це виявилось неправдою, підприємство ніколи не погоджувалось на прийняття його на роботу без документів про освіту.

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за наказом СП «Макрохем-Україна» № 45 від 12 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 з 15 липня 2019 року був прийнятий на роботу в дане підприємство на посаду охоронника Департаменту фізичної охорони, що підтверджується матеріалами справи (а.с.10) та визнається сторонами.

Наказом СП «Макрохем-Україна» № 77 від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.10-11).

Відповідно до ч.2 ст. 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про охоронну діяльність» персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб`єктом господарювання та подали документи, що вони:

1) не перебувають на обліку в органах охорони здоров`я з приводу психічної хвороби, алкоголізму чи наркоманії;

2) не мають непогашеної чи незнятої судимості за скоєння умисних кримінальних правопорушень;

3) не мають обмежень, встановлених судом щодо виконання покладених на них функціональних обов`язків;

4) не мають обмежень за станом здоров`я для виконання функціональних обов`язків;

5) зареєстровані за місцем проживання в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 10 вказаного Закону під час організації та здійснення охоронної діяльності забороняється залучати до охоронних заходів осіб, які не подали документів, необхідних для влаштування на роботу, або не відповідають кваліфікаційним вимогам.

Відповідно до п. 15 Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності, затверджених постановою КМ України від 18 листопада 2015 року № 960 охоронники, охоронці повинні входити до штату суб`єкта охоронної діяльності та залежно від об`єкта, що охороняється, відповідати кваліфікаційним вимогам, визначеним наказом Мінпраці від 29 грудня 2004 р. № 336 Про затвердження Випуску 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Рівень відповідності кваліфікаційним вимогам документально підтверджується згідно із законодавством.

Відповідно до п. 115 розділу 2 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності), затвердженого наказом Мінпраці від 29 грудня 2004 р. № 336, до охоронника 1-го розряду ставляться такі кваліфікаційні вимоги : повна загальна середня освіта та професійно-технічна освіта або повна загальна середня освіта та професійна підготовка на виробництві, без вимог до стажу роботи. Або стаж роботи за професією (службовою діяльністю), пов`язаною із захистом громадського порядку, боротьбою зі злочинністю, охороною об`єктів та майна, - не менше 1 року. Охорона об`єктів з низьким ступенем ризику.

Згідно з п. 6 «Кваліфікаційні вимоги» копії посадової інструкції охоронника, затвердженої генеральним директором СП «Макрохем-Україна» 1 березня 2010 року охоронник 1-го розряду повинен мати повну або базову загальну середню освіту та проходити професійну підготовку на виробництві згідно з вимогами до охорони об`єктів категорії Б,В, без вимог до стажу роботи (а.с.198-203).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.39,42-48) і це визнає позивач, при прийнятті його на роботу в СП «Макрохем-Україна» він заповнив анкету, де вказав, що має середню спеціальну освіту та 1 розряд охоронника, зобов`язувався в найближчий час надати відповідні документи про освіту та кваліфікацію, однак, до дня звільнення такі документи відповідачу не надав. Вказані документи позивачем не були надані і суду, як він пояснив в судовому засіданні, документів про освіту та кваліфікацію він не має, хоча в дійсності навчався.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 не відповідає кваліфікаційним вимогам, які ставляться до охоронника, так як ним не надано жодних доказів, які б підтверджували отримання ним освіти, що перешкоджає проходженню ним професійної підготовки на підприємстві та унеможливлює виконання ним своїх посадових обов`язків.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на належне виконання ним своїх службових обов`язків як на підставу неправомірного звільнення, оскільки дана обставина не впливає на неможливість виконання ним цих обов`язків в зв`язку з відсутністю необхідної кваліфікації.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається також на те, що при звільненні йому не було запропоновано переведення на іншу роботу.

Однак, як вбачається з довідки СП «Макрохем-Україна» від 5 жовтня 2020 року та копії штатного розпису, в період з 10 липня 2019 року по 29 листопада 2019 року на підприємстві були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу за його кваліфікацією згідно наданих ним документів, тобто, за відсутності освіти, а тому перевести його на іншу роботу було неможливо (а.с.170-171).

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що звільнення позивача з роботи здійснене правомірно, у відповідності до вимог діючого законодавства, підстав для скасування оспорюваного наказу та поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника не вбачається, а тому в цій частині в позові необхідно відмовити.

Так як судом відмовлено в скасуванні наказу про звільнення та поновленні позивача на роботі, то не підлягають до задоволення і вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому в цій частині в позові також необхідно відмовити.

Керуючись п.2 ст.40,233,235 КЗпП України, ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Українсько-польського спільного підприємства «Макрохем-Україна» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 30 листопада 2020 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч