О К Р Е М А У Х В А Л А
Справа № 285/4645/20
провадження № 2-н/0285/272/20
30 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський
Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Б., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-
26.11.2020 року ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3 477 грн. 89 коп.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2020 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3 477 грн. 89 коп., на підставі п. 3 ч. 3 ст. 163 та п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного між кредитором та боржником в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Встановлено, що ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» раніше неодноразово зверталось до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із заявами про видачу судового наказу про стягнення з боржників заборгованості за спожитий природний газ, з якими не укладено договорів в письмовій формі (в тому числі електронній), за результатами розгляду яких постановлені ухвали суду, що набрали законної сили, про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 3 ст. 163 та п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України. (ухвала від 10.07.2019 року № 285/2290/19; ухвала від 10.07.2020 року № 285/2300/19; ухвала від 10.07.2019 року № 285/2304/19; ухвала від 10.03.2020 року № 285/883/20; ухвала від 10.03.2020 року № 285/888/20; ухвала від 10.03.2020 року № 285/889/20; ухвала від 28.10.2020 року № 285/4042/20)
У мотивувальній частині вказаних ухвал заявнику роз`яснено, що розміри та підстави виникнення заборгованості за спожитий газ, зі споживачем, з яким у товариства не укладено письмового договору, повинні встановлюватися судом у позовному провадженні.
ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» не оскаржував зазначені ухвали суду в апеляційному порядку.
Однак, 26.11.2020 року ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» повторно звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ із боржника ОСОБА_1 , з яким товариство не укладало письмового договору.
За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами
Суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви. Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (Рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).
Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі. Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.
Дії ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» щодо неодноразового звернення до суду із заявами про видачу судових наказів про стягнення заборгованості за спожитий газ з боржників, з якими не було укладено письмового договору, суд розцінює як зловживання процесуальними правами, що суперечить завданню цивільного судочинства, оскільки заявнику достовірно відомо, що відсутність укладеного між товариством та боржником письмового договору надає право товариству звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку позовного, а не наказного провадження.
При цьому, згідно ст. 4 Закону України Про судовий збір у 2020 році ставка судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу становить 210 грн. 20 коп., а за звернення до суду із позовними вимогами майнового характеру для юридичних осіб складає 1,5% ціни позову, але не менше 2102 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Згідно із ч. 2 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність постановлення окремої ухвали за фактом зловживання ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» процесуальними правами щодо неодноразового звернення до суду із заявами про видачу судових наказів про стягнення заборгованості за спожитий газ з боржників, з якими не було укладено письмового договору, що надає право товариству на звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного, а не наказного провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 262, 353 ЦПК України, суддя -
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Т.Б. Сташків