Провадження № 2/522/5225/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеської універсальної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеської універсальної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, по котрому просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за № Н/98-0372 від 11 червня 1998 року, який зареєстровано в Одеській універсальній біржі «Центр» та укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 11 червня 1998 року позивачем та її матір`ю ОСОБА_4 придбано 445/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № Н/98-0372, зареєстрованому на Одеській універсальній товарній біржі «Центр».

Згідно вищевказаного договору відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали 445/1000 вказаної квартири, за 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн., які сплачено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідачам в повному обсязі.

При укладенні договору сторонами досягнуто всіх істотних умов, договір виконано сторонами у повному обсязі.

В договорі зазначено, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Під час укладення договору позивачу не було відомо, що зазначена угода має бути нотаріально посвідчена.

Після смерті матері позивача ОСОБА_4 , позивач бажає вступити в спадщину, однак, відсутність реєстрації вказаного договору перешкоджає їй для реалізації свого права.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18 листопада 2020 року.

У судове засідання 18 листопада 2020 року з`явились позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Решта учасників справи не з`явились, про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомили.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши думку позивача та представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 11 червня 1998 року позивачем та її матір`ю ОСОБА_4 придбано 445/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № Н/98-0372, зареєстрованому на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», що підтверджується копією вказаного договору.

Згідно вищевказаного договору відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали 445/1000 вказаної квартири, за 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн., які сплачено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідачам в повному обсязі.

Судом також встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто позивач та ОСОБА_4 передали, а відповідачі прийняли грошову суму у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. за продаж вищевказаної квартири.

16 червня 1998 року договір було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим № 285пр-стр. 122 реєстр 464, про що на договорі зроблено відмітку.

Після смерті матері позивача ОСОБА_4 , позивач бажає вступити в спадщину, однак, відсутність реєстрації вказаного договору перешкоджає їй для реалізації свого права.

До теперішнього часу ОСОБА_1 мешкає у вказаній квартирі, сплачує комунальні платежі та несе інші витрати, пов`язані з утриманням квартири.

Позивач не має змоги розпорядитись вищевказаною квартирою у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 11 червня 1998 року за № Н/98-0372.

Спірний договір був підписаний сторонами 11 червня 1998 року, тобто у період дії ЦК Української РСР 1963 року, то застосуванню підлягають саме норми вказаного Кодексу.

На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу позивачу не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний співвласник, що порушує його права.

Відповідно до ст. 4 ЦК Української РСР у редакції 1963 року - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

В відповідності до ст. 41 ЦК Української РСР у редакції 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент укладення договору.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України від 16 січня 2003 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР у редакції 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 224 ЦК Української РСР у редакції 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ч. 2 ст. 47, ст. 128, 224 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 638 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 73, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеської універсальної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , від 11 червня 1998 року за № Н/98-0372 укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 який зареєстровано в Одеській універсальній біржі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 24 листопада 2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена