Ухвала

01 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 758/4700/18

провадження № 22-ц/824/15590/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорпостачсервіс» - Чулкова Ярослава Володимировича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорпостачсервіс» про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року позов задоволено. Дата складення повного тексту судового рішення не зазначена.

Не погоджуючись з указаним рішенням 23 листопада 2020 року директор ТОВ «Дорпостачсервіс» Чулков Я.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Безпосередньо в апеляційній скарзі директор ТОВ «Дорпостачсервіс» звертає увагу суду на те, що повний текст оскаржуваного рішення від 19 жовтня 2020 року отримано відповідачем засобами поштового зв`язку лише 26 жовтня 2020 року.

Зважаючи на те, що ані апелянт, ані його представник присутніми у судовому засіданні під час проголошення оскаржуваного рішення не були, що підтверджується довідкою від 19 жовтня 2020 року, а також те, що у матеріалах справи міститься реєстр відправлення поштової кореспонденції, відповідно до якого копію оскаржуваного рішення направлено на адресу ТОВ «Дорпостачсервіс» лише 26 жовтня 2020 року, суд доходить висновку, що апелянтом строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, що є підставою для поновлення такого строку.

Разом з тим, директором ТОВ «Дорпостачсервіс» ані у відповідному клопотанні, ані безпосередньо в апеляційній скарзі не порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона також не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

ОСОБА_1 за звернення до суду з позовною заявою сплачено 704,80 грн за позовну вимогу немайнового характеру та 8 810 грн за позовну вимогу майнового характеру, що разом складає 9 514,80 грн. Рішення суду апелянтом оскаржується у повному обсязі.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 14 272,20 грн (9 514,80 грн * 150%) на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорпостачсервіс» - Чулкова Ярослава Володимировича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 01 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець