Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/497/20

Провадження №2/377/260/20

27 листопада 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Щуковської А.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

У С Т А Н О В И В:

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на ст. ст. 182-183, 191 СК України, звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 , які збільшила та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення дитиною вісімнадцяти років.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі з березня 2016 року по жовтень 2018 року. Від спільного проживання у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач. На утриманні позивача є ще один неповнолітній син ОСОБА_3 , 2009 року народження, від іншого шлюбу. Відповідач не займається вихованням дитини та не надає йому матеріальної підтримки. Позивач фактично не працює у зв`язку з введеним Кабінетом Міністрів України карантином на всій території України, перебуває у відпустці без збереження заробітної плати через відсутність роботи у роботодавця. На даний час позивач отримує пенсію, як інвалід другої групи, розмір якої становить 2100 гривень, а також отримує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , місячний розмір яких становить приблизно 2500 гривень. Суми вказаних доходів позивачу недостатньо для забезпечення нормального рівня життя та утримання двох неповнолітніх дітей. Особливо це відчувається в зимовий період, коли значну суму коштів вона змушена платити за житлово-комунальні послуги. Відповідач працює не офіційно, переважно за кордоном на будівельних роботах, тому має змогу надавати синові матеріальну допомогу, але від виконання батьківських обов`язків ухиляється. Позивач має значні проблеми з зором, які неможливо усунути, її конкурентоспроможність на ринку праці є дуже низькою в порівнянні з відповідачем. Позивач вважає, що достатнім та справедливим розміром аліментів на утримання дитини буде 2000 гривень щомісяця. Вказаний розмір аліментів дозволить забезпечити матеріальні потреби сина та створить умови для його гармонійного розвитку.

Ухвалою судді від 25 вересня 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20 жовтня 2020 року.

15 жовтня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з нього на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що їх спільний син ОСОБА_3 зареєстрований разом з відповідачем за однією адресою та відповідно відповідач несе всі витрати, пов`язані з утриманням даної квартири, що нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб. Дійсно, відповідач виїжджав на заробітки за кордон, звідки він повернувся у другій половині липня 2020 року, але перед виїздом до іншої держави він з метою надання матеріальної допомоги дитині залишив позивачу свою банківську картку, на яку були перераховані розрахункові кошти за останнім місцем його роботи. Повернувшись з заробітків він передав позивачу на утримання дитини 5000 гривень, з липня 2020 року він забирав сина до себе на проживання, купував йому речі, займався його лікуванням у дитячій стоматології у м. Чернігові, піклувався про нього та займався його вихованням. Вищенаведені обставини, свідчать про невідповідність посилання позивача на те, що відповідач не займається дитиною та його матеріальним забезпеченням. На сьогоднішній день відповідач не працює, з останнього місця роботи ТОВ «Буденергомонтаж» він був звільнений 07 вересня 2020 року, відповідно на даний час не має доходів, тому у нього відсутня можливість в наданні допомоги дитині та сплати аліментів в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку або 1500 гривень щомісяця. 20 жовтня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на 09 листопада 2020 року у зв`язку з наданням часу відповідачу для ознайомлення із заявою позивача про збільшення розміру позовних вимог.

09 листопада справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 27 листопада 2020 року.

В призначене судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, але конверт повернувся до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відстуності.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27 жовтня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Славутич, Київська область, Україна, про що 27 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 172, батьком якого є відповідач, мати - позивач.

Як вбачається з позовної заяви та відзиву на позовну заяву, між сторонами виник спір щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як вбачається із змісту ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 14.01.2015 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач по справі, отримує пенсію по інвалідності, 2 група з дитинства, довічно.

Згідно з довідкою № 795 від 19.10.2020 року, виданою Славутицьким відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_1 станом на 19.10.2020 року перебуває на обліку в Славутицькому відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області як одержувач пенсії по інвалідності з 11.05.1990 року. Розмір пенсії станом на 01.11.2020 року складає 2100 гривень.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , 1985 року народження, її 22.09.2020 року було звільнено з посади з ТОВ «Буденергомонтаж» згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін, на підставі наказу № 93-к від 22.09.2020 року. З 23.09.2020 року вона перебуває на обліку в Славутицькій міській філії Київського обласного центру зайнятості, розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі наказу № НТ 200929 від 29.09.2020 року.

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 14.08.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач у справі, з 16.11.2001 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстрований також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 18.06.2012 року, її син від першого шлюбу.

Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 13556 від 05.12.2017 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син позивача та відповідача, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 05.12.2017 року по теперішній час.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, не дивлячись на те, що малолітній син ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання за адресою проживання відповідача, проте він проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу ясла-садок № 6 «Крунк» комбінованого типу Славутицької міської ради Київської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відвідує дошкільний навчальний заклад № 6 «Крунк» з 09.08.2018 року по теперішній час, що свідчить про його проживання в м.Славутичі.

Довідкою з управління адміністартивних послуг Чернігівської міської ради від 15.09.2020 року №09.05/3343 підтверджено зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , 1975 року народження, відповідач 01.09.2020 року був призначений наказом № 81-к від 31.08.2020 року на посаду майстра загально-будівельної дільниці по строковому трудовому договору в ТОВ «Буденергомонтаж», 07.09.2020 року наказом № 85-к від 07.09.2020 року його було звільнено з посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 02 жовтня 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Павнічно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , відповідач у справі, та ОСОБА_7 02 жовтня 2020 року зареєстрували шлюб у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис № 1339. Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловіку ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_7Як вбачається з довідки № 158 від 16.11.2020 року, КНП «Пологовий будинок» Чернігівської міської ради, ОСОБА_9 , 1987 року народження, знаходиться під наглядом жіночої консультації Пологового будинку Чернігівської міської ради в зв`язку з вагітністю. Діагноз: вагітність вісім тижнів.

З урахуванням наведеного, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дитини, матір якої отримує пенсію по інвалідності та не працює, перебуває на обліку в Славутицькій міській філії Київського обласного центру зайнятості, матеріальне становище відповідача, який не має постійного місця роботи, проте є працездатною особою, відсутність у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, які б перебували на його утриманні та мали б бути враховані при визначенні розміру стягуваних аліментів, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні.

Вказаний розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є чоловіком працездатного віку, доказів неможливості працевлаштуватися на іншу роботу за станом здоров`я або з інших поважних причин не надав, а відтак повинен приймати заходи для можливості утримувати свою дитину на достатньому для дитини рівні. Наявність у відповідача вагітної дружини не може впливати на розмір аліментів на утримання дитини.

Запропонований відповідачем у відзиві розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку або у твердій грошовій сумі - 1 500 гривень є недостатнім для утримання дитини, яка проживає разом із матір`ю, враховуючи її стан здоров`я та матеріальне забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 27 листопада 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька