Справа № 326/1591/20
Провадження № 4-с/326/8/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не зняття арешту з майна, стягувач - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в якій просить: 1) визнати неправомірною відмову, винесену 08.10.2020 начальником відділу Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відмову у знятті арешту, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 759672 від 26.04.2006; 2) зобов`язати Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з майна, яке належить йому, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 759672 від 26.04.2006 (обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 3177827 від 05.05.2006).

Скарга обґрунтована тим, що у вересні 2020 року йому стало відомо, що належна йому 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , знаходиться під арештом, накладеним 26.04.2006 державним виконавцем ДВС у Хортицькому районі м. Запоріжжя. Дійсно, на виконанні Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі заходився виконавчий лист № 2-1037/2005, виданий 05.12.2005 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 150 три. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а також виконавчий лист № 2-1037, виданий 27.12.2005 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2005 року і до повноліття дитини. Однак виконавчий лист про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 було повернуто на підставі заяви стягувача, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, в проваджені Приморського районного суду Запорізької області у 2009 році була справа про усиновлення ОСОБА_5 його малолітньої доньки ОСОБА_4 , про що ним надавалася письмова згода. Хортицьким ВДВС йому було відмовлено у знятті арешту з майна з тих підстав, що на момент повернення виконавчого документу стягувачеві не створювало підстав для зняття арешту. У зв`язку з тим, що відсутні будь-які виконавчі провадження, по яким він є боржником, тому арешт належного йому майна повинен бути знятий.

В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі: заявник ОСОБА_1 на вимогах скарги наполягає (а.с.19); стягувач ОСОБА_2 проти скарги не заперечує (а.с.26).

В судове засідання представник Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 11.05.2011 оголошено усиновлювачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Запоріжжі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено в актовому записі про народження ОСОБА_4 вказати в графі «батько» - ОСОБА_5 , прізвище дитини вирішено змінити на « ОСОБА_4 », по-батькові на « ОСОБА_4 », ім`я, дату та місце народження вирішено залишити без змін (а.с.20).

Постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Демянко О.О. від 06.02.2015 по ВП № 45446965, виконавчий лист № 2-1037/2005 виданий 05.01.2006 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2005 і до повноліття дитини, повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про повернення без виконання виконавчого листа. Заборгованість по аліментам відсутня (а.с.9).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 29.10.2020 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться дані щодо накладення арешту на 1/3 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 . Підстава обтяження: постанова АА № 759672 від 26.04.2006, державного виконавця Державної виконавчої служби у Хортицькому районі м. Запоріжжя Войтович Г.В. (а.с.6-8).

На заяву ОСОБА_1 про скасування арешту, 08.10.2020 Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав відповідь з якої вбачається, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону чинній на момент вчинення виконавчої дії) повернення виконавчого документа стягувачеві не створювало підстав для зняття арешту з майна боржника. Тому у Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відсутні правові підстави для зняття арешту, який було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 759672 від 26.04.2006 (а.с.10).

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, на даний момент будь-які майнові вимоги стягувача по зазначеному виконавчому листу до ОСОБА_1 відсутні, виконавчий лист повернуто, тому накладення арешту на належне заявнику майно безпідставно порушує його права.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачеві) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача

За змістом ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачеві), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, наявність арешту накладеного на майно, яке належить ОСОБА_1 , без необхідної правової підстави, оскільки необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арештів та заборон відпала, фактично порушує право скаржника на володіння, користування, розпорядження своїм майном.

За таких обставин скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 260, 447-451 ЦПК України, ст. 321 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не зняття арешту з майна, стягувач - ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дії начальника Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління (м. Дніпро) щодо відмови у знятті арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1037/2005 виданого 05.01.2006 Приморським районним судом Запорізької області - неправомірними.

Зобов`язати начальника Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління (м. Дніпро) скасувати арешт на майно, який було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 759672 від 26.04.2006, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого № 2-1037/2005 виданого 05.01.2006 Приморським районним судом Запорізької області.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Оскаржити ухвалу можливо до Запорізького апеляційного суду через Приморський районний суд в 15 днів.

Суддя Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

о .

25.11.20