Справа № 146/503/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кізлевич О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Волощука Володимира Вікторовича до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація - Служба у справах дітей та сім`ї про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Волощука В.В. звернулася до суду із з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація - Служба у справах дітей та сім`ї про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у сторін від шлюбу є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 травня 2004 року між сторонами був розірваний шлюб.

ОСОБА_2 покинув вагітну дружину, коли вона була на другому місяці вагітності, з того часу він бачив доньку лише один раз у 2020 року, у нотаріуса, коли підписував дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Дитина постійно проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, Відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. З донькою не спілкується, не цікавиться її життям та здоров`ям, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду, який просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 .

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2020 року справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04 серпня 2020 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 листопада 2020 року, протоколом судового засідання від 18 листопада 2020 року слухання справи відкладено на 26 листопада 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без неї та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача адвокат Муха І.П. не з`явилася, на адресу суду надійшла заява, в якій адвокат просить справу розглянути без участі позивача та її представника, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Представникслужби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі.

Неповнолітня ОСОБА_3 надала письмові пояснення суду про те, що ОСОБА_2 є її біологічним батьком і все її життя ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймав участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неї.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши заяви та пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 150 СК України, 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст. 164 СК України, 1. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 2. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. 3. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. 4. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. 5. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 січня 2003 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області (а.с.18).

05 травня 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 27).

Згідно інформації наданої гімназією № 172 «Нивки» Шевченківського району м. Києва № 44 від 29 травня 2020 року, батько ОСОБА_3 зв`язок з вчителями не підтримував, батьківські збори не відвідував, участі у шкільному житті не приймав. Належну увагу вихованню ОСОБА_3 приділяла її мати, яка постійно підтримувала зв`язок з гімназією та класними керівниками ( а.с. 31).

З копії характеристики виданої гімназією № 172 «Нивки» Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 видно, що остання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня, систематично виконує домашнє завдання та має добрий загальний розвиток та бере активну участь в у громадському житті школи та класу. Весела, товариська, дисциплінована, самостійна, має авторитет серед однокласників, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями (а.с.30).

Відповідно до копії довідки виданої Спілкою поляків України № 2 від 05 червня 2020 року, ОСОБА_3 відвідує заняття Польської Суботньої школи при Спілці поляків України з 2017 року, зарекомендувала себе як відповідальна учениця. Постійний контакт з вчителями, цікавиться успіхами доньки її матір ОСОБА_1 , за навчальні роки батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідував урочисті заходи та не підтримував контакт вчителями (а.с. 32).

З копії довідки Київської польської молодіжної організації «МОЛОДІ І КРЕАТИВНІ» від 04 червня 2020 року № 1/2020 вбачається, що ОСОБА_3 відвідує заняття з польської мови з 2017 року, зарекомендувала себе як відповідальна учениця, яка завжди виконує домашні завдання, читає додаткову літературу. Мати ОСОБА_1 підтримує свою доньку, оплачувала її проїзд на міжнародні проекти в Польщі. Батько ОСОБА_2 за період навчання не цікавився успіхами доньки, не допомагав їй фінансово під час поїздок в Польщу (а.с. 33).

З копії довідки виданої Центром дитячої та юнацької творчості Соломянського району міста Києва від 04 червня 2020 року № 48 видно, що ОСОБА_3 відвідує гурток «Польська мова» з 2017 року та батько ОСОБА_2 не брав участь у її вихованні (а.с. 34).

У копії характеристики ОСОБА_3 виданої освітнім центром «SETSTUD» від 12 червня 2020 року № 12-06/20 зазначено, що вона зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, підписала договір на навчання з освітнім центром та здійснила оплату її матір, яка цікавиться її досягненнями та приймає активну участь у навчанні дитини (а.с. 35).

Як видно з висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79-80).

Об`єктивних причин з яких ОСОБА_2 не виконував покладені на нього батьківські обов`язки судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як слідує із змісту ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, суд вважає доведеним те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки ОСОБА_3 , її навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкується з дочкою, не виявляє турботи та інтересу до її життя, внутрішнього світу, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання дитини, байдужість до її долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки його доньки.

Окрім того, суд вважає, що при вирішенні даної справи відсутні підстави для прийняття судом рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2003 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 СК України, ст. 18 Конвенції "Про права дитини", п. 15, 16, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 12, 13, 76-81, 95, 141, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Волощука Володимира Вікторовича до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація - Служба у справах дітей та сім`ї про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2020 року