Справа № 297/1605/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ними повноліття.

Позов мотивований тим, що 05.06.2018 року згідно рішення Берегівського райсуду шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народились: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 1 групи з дитинства.

Так, відповідач в порушення усних домовленостей при розірванні шлюбу аліменти в добровільному порядку в розмірі по 1500 гривень не платить. А для гармонійного розвитку дітей та належного їх утримання необхідна вищевказана у вимозі сума аліментів, яку відповідач, який працює за кордоном, спроможний сплачувати.

Крім того, позивачка просить стягнути 2000 гривень витрат за надання правової допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, згідно якого визнав, що між ними з позивачкою дійсно була домовленість, що на утримання дітей він буде сплачувати 3000 гривень щомісячно. Однак, невдовзі діти періодично (інколи декілька місяців підряд) проживали із ним, а коли вони приходили від матері, то він помітив, що вони є недоглянутими, мали порваний одяг, тоді він став сплачувати позивачці щомісячно менше - 2000 гривень на їх утримання. Крім того, він купляє для дітей необхідне: взуття, купив кожній дитині по новому велосипеду та інше. Сина, який має інвалідність, він, або його батько регулярно відвозять у реабілітаційний центр «Нефелейч» с. Вари. Для дочки, яка поступила навчатись в коледж м. Ужгорода, зробив ремонт у її кімнаті у гуртожитку та регулярно дає кишенькові кошти. На даний час, з 14.08.2020 року діти проживають із ним, відповідачем, а позивачка перебуває за кордоном. Отже, вони із позивачкою займаються дітьми практично в рівних частках, а тому немає підстав стягувати аліменти з когось одного на користь іншого, тому просив у позові відмовити (а.с. 26).

31 серпня 2020 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 21-22).

Ухвалою райсуду від 21.09.2020 року клопотання відповідача про перехід до розгляду справі в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та про виклик двох свідків у справі для допиту було задоволено (а.с. 37-38).

Відповідно до відповіді на відзив позивачка ствердила, що діти проживають постійно з нею, фінансова участь того з батьків, в даному випадку відповідача ОСОБА_2 , який проживає окремо, в утриманні дітей є обов`язковим. Твердження відвідача про те, що діти є недоглянутими повністю заперечила (а.с. 44-45).

Заслухавши усні пояснення позивачки ОСОБА_1 , допитав в якості свідків батьків відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Берегівського районного суду від 05.06.2018 року (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства 1 групи (а.с. 5, 7, 8-9).

Позивачка ОСОБА_1 працює робітником на консервному заводі с. Галгахейвіз неподалік м. Будапешта в Угорщині, а відповідач ОСОБА_2 працює робітником в агрофірми по вирощуванню фруктів біля м. Кечкемет, Угорщини.

Як показали в судовому засіданні позивачка та допитані батьки відповідача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більшість часу діти проживають та знаходиться на утриманні позивачки та її матері за адресою АДРЕСА_1 , при цьому позивачка не завжди знаходиться вдома, оскільки працює за кордоном. В суді позивачка ствердила, що щомісяця приїжджає на 10-14 днів додому, в іншій період діти проживають з її мамою, або якщо батько приїжджає додому, то вона дозволяє дітям проживати у батька. У загальному, діти проживають із своїм батьком за адресою АДРЕСА_2 , лише приблизно 2-3 місяців за рік, коли він приїжджає додому з роботи із-за кордону.

Вказана обставина підтверджується довідкою Гатянської сільради, згідно якої діти проживають з позивачкою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Тобто, основним місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання позивачки ОСОБА_1 .. На час розгляду справи діти проживають також з матір`ю.

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Таким чином, враховуючи, що основним місцем проживання дітей є місце проживання позивачки, якій потрібно утримувати двох неповнолітніх дітей, з урахуванням допомоги відповідача у їх утриманні, його заробітної плати, встановленої зі слів батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, та сина ОСОБА_4 , який є інвалідом з дитинства 1 групи, в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, і до досягнення ними повноліття.

Витрати на професійну правничу допомогу позивачки ОСОБА_1 в сумі 2000 гривень відповідно до ст. 137 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог в суми 1580 гривень та судові збір по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПКслід стягнути з відповідача в користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 664,23 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 265, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одної тисячі триста) гривень щомісячно, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одної тисячі вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення ними повноліття.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1580 (одної тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 664 (шістсот шістдесят чотири) гривень 23 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.