Номер провадження: 22-ц/813/821/20
Номер справи місцевого суду: 523/9988/14-ц
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Драгомерецького М.М.. Вадовської Л.М.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"- правонаступника Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

- про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

ВСТАНОВИЛА:

08.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 19 серпня 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 18 000,00 доларів США на строк до 18 серпня 2012 року зі сплатою 12,50 % річних згідно з встановленими договором умовами.

Внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору станом на 19 березня 2014 року заборгованість склала 19 258,27 доларів США, що є еквівалентом 191 808,48 грн.

Також між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 11 вересня 2006 року укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 28 000,00 доларів США на строк до 11 вересня 2011 року зі сплатою 15,00 % річних згідно з встановленими договором умовами.

У результаті неналежного виконання умов договору станом на 20 березня

року заборгованість склала 31 182,73 доларів США, що є еквівалентом 309 264,11 грн.

На забезпечення виконання вищевказаних кредитних зобов`язань між банком і відповідачами були укладені іпотечні договори від 19 серпня 2005 року та від 11 вересня 2006 року, предметом яких є квартира АДРЕСА_1 , що належить їм на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1995 року.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Укрсоцбанк» просив суд стягнути з відповідачів на його користь:

- 191 808, 48 грн у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту від 19 серпня 2005 року,

-309 264, 11 грн у рахунок погашення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 11 вересня 2006 року, звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,5 кв. м, житловою площею 29,3 кв. м.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту від 19 серпня 2005 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , у розмірі 191 808,48 грн, та у рахунок погашення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 11 вересня 2006 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , у розмірі 309 264,11 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часкової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частці кожному, шляхом продажу предмету іпотеки проведенням прилюдних торгів.

На момент дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відстрочено виконання судового рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 у рівних частках на користь ПАТ «Укрсоцбанк» сплачені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 654 грн.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив із того, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, проте позичальник свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за цими договорами. Звернення стягнення та реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору іпотеки, у тому числі шляхом продажу предмету іпотеки проведенням прилюдних торгів. Розмір кредитної заборгованості визначено згідно з умовами договору та вимогами закону станом на березень 2014 року по двом кредитним договорам.

При цьому суд відстрочив виконання судового рішення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з урахуванням отримання кредиту в іноземній валюті, реєстрації та проживання майнових поручителів у квартирі, що є предметом іпотеки, відсутності доказів наявності у відповідачів іншого житла.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2017 року заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про перегляд вищевказаного заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено частково. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року змінено.

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: «Судові витрати, сплачені за подання апеляційної скарги у сумі 3 654 грн, компенсувати ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 21 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 , подану їхнім представником- ОСОБА_4 задоволено частково.Постанову Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року скасовано,Ю справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову Апеляційного суду Одеської області Верховний Суд виходив з того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зоьбовязання. З посиланням на висносок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 рок5у у справі № 444/9519/12-ц(провадження № 14-10цс18).

В апеляційній скарзі представник відповідачів ставить питання про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.06.2015 року з направленням на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що справа розглянута за відсутності відповідачів належним чином не сповіщених про час та місце розгляду справи. До апеляційного суду надав заяву про застосування строку позовної давності.

09.04.2020 року ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження по спаві посилаючись на відсутність предмету тап.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. Зазнпчала, що АТ «Альфа-Банк» скористалось своїм правом позасудового врегулювання спору та в рахунок виконання основного зобов`язання набуло право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

09.04.2020 року ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі посилаючись на відсутність предмету спору . зазначає,що іпотекодержатель АТ «Укрсоцбанк» звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки.

Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно значиться Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

15 січня 2020 року АТ «Альфа-Банк» значиться новим власником квартири АДРЕСА_2 , як правонаступником усіх прав, обов`язків та майна АТ «Укрсоцбанк» . У якості підстави виникнення права власності зазначено: передавальний акт, серія та номер: б/н, виданий 11,10.2019, видавник: АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк».

Оскільки АТ «Альа-Банк» скористалось своїм правом позасудового врегулювання спору на підставі договору іпотеки та в рахунок виконання основного зобов`язання набуло право власності на квартира АДРЕСА_2 рішення суду про задоволення позовних вимог та продажу квартири на прилюдних торгах є недійсною.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу частини 2 статті 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до частини 5 ст.ст.268 ЦПК України, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим та на підставі частини 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 27.11.2020 року.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заявленого клопотання дійшла наступного.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя: боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Повідомляємо суд, що іпотекодержатель АТ «Укрсоцбанк» звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки.

Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно значиться Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

15 січня 2020 року АТ «Альфа-Банк» значиться новим власником квартири АДРЕСА_2 , як правонаступником усіх прав, обов`язків та майна АТ «Укрсоцбанк» . У якості підстави виникнення права власності зазначено: передавальний акт, серія та номер: б/н, виданий 11,10.2019, видавник: АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк».

Оскільки АТ «Альа-Банк» скористалось своїм правом позасудового врегулювання спору на підставі договору іпотеки та в рахунок виконання основного зобов`язання набуло право власності на квартира АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до тлумачення Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку,про ідмову в клопотанні про закриття провадження по справі за відсутності предмету спору.

Керуючись ст. 2,222,255,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"- правонаступника Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

Ухваланабирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постановлено 27.11.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді М.М. Драгомерецький

Л.М. Вадовська