Провадження № 2-н/755/659/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"25" листопада 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 160-164 Цивільного процесуального кодексу України за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 , яка була передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У відповідності до ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За правилом ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

За приписами ч. 9 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 27, 160, 162, 163, 165, 166, 260, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 .

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: