КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 824/120/20
номер провадження: 22-вк/824/134/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Білич І.М.

при секретарі - Кемському В.В.

за участі: представника заявника - Астапова С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Проконової Ксенії Володимирівни, яка діє в інтересах UAB «Parket Trade», про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 03.06.2020 року у справі №184/2019 за позовом UAB «Parket Trade» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( далі -ФОП ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року до МКАС надійшла позовна заява UAB «Parket Trade», в якій зазначалось, що між UAB «Parket Trade» ( позивачем) та ФОП ОСОБА_2 ( відповідачем) 11 січня 2016 року укладено контракт № 11/01 за яким відповідач поставив товар на загальну суму 127 399, 42 Євро, у той час згідно з розрахунку останнього позивач сплатив 154 068, 72 Євро. Таким чином, відповідач не здійснив поставку товару на суму 26 669,30 Євро та не повернув позивачеві кошти у згаданій сумі.

З метою відшкодування указаної різниці UAB «Parket Trade» звернулося з позовом до МКАС при ТПП України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 03.06.2020 року у справі №184/2019 частково задоволено позовні вимоги UAB «Parket Trade» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь UAB «Parket Trade» 26 669,30 євро заборгованості та 2 625,67 євро арбітражного збору, а усього 29 294,97 євро.

Враховуючи, що боржником зазначене судове рішення в добровільному порядку не виконано, заявник 14 липня 2020 року звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про надання дозволу на виконаннявідповідного рішення.

27 липня 2020 року Київським апеляційним судом направлено на адресу боржника примірник заяви разом з додатками та запропоновано ФОП ОСОБА_2 у місячний строк подати заперечення щодо заяви. У встановлений судом строк боржник заперечення на заяву не подав ( а.с. 95,97).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року заяву представника UAB «Parket Trade» призначено до розгляду в приміщенні суду ( а.с.99).

У судовому засіданні представник заявника, підтримав заяву з підстав, викладених в ній.

Боржник, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання повторно не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив ( а.с.106).

Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність боржника в силу положень ч. 1 ст. 477 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 474 ЦПК України, згідно якої рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 ст. 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

За змістом пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання та виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, винесених в порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання і виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та ст. 36 вказаного Закону.

Вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу викладені у ст. 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

За змістом указаних норм права суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Разом з тим, будь-яких заперечень проти визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 03.06.2020 року у справі №184/2019 відповідачем не надано.

За таких обставин, єдиними підставами для відмови у наданні дозволу на виконання відповідного рішення МКАС можуть бути підстави, визначені п. 2 ч.1 ст. 478 ЦПК України, а саме, якщо:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Дослідивши матеріали заяви, додані до неї документи, суд вважає за необхідне зазначити, що питання, яке вирішено Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій платі України у справі №184/2019 може бути передане на вирішення міжнародного комерційного арбітражу відповідно до закону.

Зокрема, на даний час є чинною Конвенція про визнання й виконання іноземних арбітражних рішень, укладена у м.Нью-Йорку в 1958 р.

Відповідно до ст.2 цієї Конвенції термін «арбітражне рішення» включає як рішення, постановлені арбітрами, призначеними в кожній окремій справі, так і рішення, постановлені постійними арбітражними органами, до яких звернулися сторони. Сторонами у таких справах можуть бути і фізичні, і юридичні особи.

За положеннями ст.3 Конвенції передбачено, що кожна договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у статтях Конвенції.

У пункті 10 контракту №11/01 від 11.01.2016 року сторони погодили, що у випадку, якщо сторони не домовляться про вирішення певних непорозумінь, суперечки та непорозуміння підлягають розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при ТПП України, рішення якого являються остаточними та обов`язковими для сторін.

Щодо можливого порушення арбітражним рішенням публічного порядку України слід зазначити наступне.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли незаподіяння йому (публічному порядку) шкоди обумовлює можливість визнання і виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

Разом з тим, суд не вбачає будь-яких порушень публічного порядку України в рішенні МКАС при ТПП України від 03.06.2020 року по справі №184/2019.

Зокрема, спірні правовідносини в межах розгляду даної справи ґрунтуються на домовленості сторін (контракті), а тому публічний порядок України в даному випадку не зачіпається.

З урахуванням вищевикладеного, судом не виявлено підстав для відмови у задоволенні заяви адвоката Проконової Ксенії Володимирівни, яка діє в інтересах UAB «Parket Trade», зазначена заява підлягає задоволенню з видачею виконавчих листів на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 03.06.2020 року у справі №184/2019 за позовом UAB «Parket Trade» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,.

Відповідно до ч. 1 ст. 479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

При цьому, ч. 6 ст. 479 ЦПК України передбачено, що якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Оскільки сума стягнення в рішенні МКАС визначена в Євро, а заява стягувача про визначення суму стягнення в національній валюті України - відсутня, виконання рішення МКАС підлягає у валюті, визначеній міжнародним комерційним арбітражним судом, тобто в Євро.

У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь заявника підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання даної заяви, у розмірі 1051 гривень.

Керуючись ст.ст. 35, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. ст. 141, 474-479 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву адвоката Проконової Ксенії Володимирівни, яка діє в інтересах UAB «Parket Trade», задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 03.06.2020 року у справі №184/2019 за позовом UAB «Parket Trade» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 03.06.2020 року у справі №184/2019, за яким « Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь UAB «Parket Trade» (J. Basanaviciaus g. 168, Siauliai, Lietuva, код юридичної особи 303156623) 26 669,30 Євро заборгованості та 2 625,67 Євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а усього 29 294,97 Євро (двадцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто чотири євро і дев`яносто сім євроцентів)».

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь UAB «Parket Trade» (J. Basanaviciaus g. 168, Siauliai, Lietuva, код юридичної особи 303156623) сплачений судовий збір у розмірі 1051 ( однієї тисячі п`ятдесят однієї гривни).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції та у разі, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2020 року.

Суддя: