Справа № 326/437/20
Провадження № 2/326/186/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Зоря», Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про поновлення порушеного права та визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Безух М.І.) звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) поновити пропущений строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного права; 2) визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 8,58 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на землях запасу Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.1997 вона була прийнята в члени колгоспу ім. Ворошилова Приморського району Партизанської сільської ради. Згідно з випискою з протоколу №2 від 25.12.1999 загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ворошилова був затверджений список членів підприємства, прийнятих у 1996-1999 році для видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай). Рішенням Партизанської сільської ради за № 3 від 30.12.1999 були передані землі резервного фонду площею 155,0 га у колективну власність КСП ім. Ворошилова Приморського району для виділення земельних часток (паїв) в умовних кадастрових гектарах 8,58 га на кожного 18 членам підприємства (за списком). КСП ім. Ворошилова, в особі його голови ОСОБА_2 , а надалі і правонаступник КСП - СВК «ЗОРЯ» у період часу з 2000 по 2018 рік виплачували позивачу дохід з паю (в грошовій та/або натуральній формі). З 2018 року ці виплати були припинені з тих підстав, що ОСОБА_1 не зазначена в списках осіб, що отримали право на земельну частку (пай). У період часу з 2018 по 2020 роки позивач дізналася, що дійсно у цих списках її не зазначено, незважаючи на те, що вона була прийнята у члени КСП ім. Ворошилова 01.03.1997 та на час затвердження списку та прийняття рішення Партизанською сільською радою 30.12.1999 про передачу земель у колективну власність, була членом КСП ім. Ворошилова. У 1999-2000 роках Приморською РДА було передано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Ворошилова Приморського району у колективну власність земельну ділянку площею 155,0 га для сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 24.02.2020 розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Ворошилова, становить 8,58 умовних кадастрових га, а його вартість - 32 188,00 грн. Про порушене право позивач дізналась в 2018 році. До цього часу вона вважала, що має право на земельну частку (пай), оскільки отримувала дохід з паю.

В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позов підтримує (а.с.76); представник відповідача проти позовних вимог не заперечує (а.с.77); у письмовому відзиві представник відповідача Приморської РДА Запорізької області зазначив, що проти позовних вимог не заперечує (а.с.32).

Представник відповідача від СВК «Зоря» належно повідомлений про розгляд справи (а.с.74) не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено.

Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.1997 ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу ім. Ворошилова, про що є відмітка в її трудовій книжці (а.с.7).

Протоколом №2 загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ворошилова Приморського району від 22.12.1999 та рішенням №2 загальних зборів членів підприємства КСП ім. Ворошилова затверджено списки членів підприємства, прийнятих у 1996-1999 році для видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.9,10,12).

Згідно з списком членів КСП ім. Ворошилова на право отримання земельного сертифіката ОСОБА_1 у списку не зазначена (а.с.11).

25.12.1999 КСП ім. Ворошилова звернулось до Партизанської сільської ради народних депутатів з поданням про передачу земель резервного фонду у колективну власність (а.с.9 зв.бік).

Згідно з рішенням №3 Партизанської сільської ради про передачу земель резервного фонду в колективну власність КСП ім. Ворошилова вирішено передати землі резервного фонду на площі 155 га, у тому числі пашні 155 га у колективну власність КСП ім. Ворошилова Приморського району для виділення земельних паїв в умовних кадастрових гектарах 8,58 га на кожного. 18 (вісімнадцяти) членам підприємства, згідно з списком (а.с.13).

Згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації від 12.06.2000, взявши за основу розрахунки вартості земельної частки (пай) і розміру в умовних кадастрових гектарах в площі сільськогосподарських угідь, які передані в колективну власність КСП ім. Ворошилова, затверджених розпорядженням голови районної державної адміністрації №181р від 05.04.1996 та на підставі протоколу №2 від 22.12.1999 загальних зборів КСП ім. Ворошилова, рішення Партизанської сільської ради №3 від 30.12.1999 вирішено видати сертифікати на право на земельну частку (пай) 18 (вісімнадцяти) членам КСП ім. Ворошилова згідно доданого списку (а.с.14).

ОСОБА_1 не має сертифіката на земельний пай, про що зазначено в довідці сільськогосподарського виробничого кооперативу «Зоря» (а.с.15).

Згідно технічної документації щодо складання схеми поділу земель на земельні частки (пай) КСП ім. Ворошилова Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області вартість земельної частки (паю) розміром 8,58 умовних кадастрових гектарів, станом на 01.01.1995 становить 32 188 грн. (а.с.16).

Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч.ч. 6,7 ст. 6 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст. 22, 23 ЗК та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року право на земельний пай особа набуває за наявності усіх трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Суд перевіряє саме ці обставини і, залежно від установленого, вирішує питання про обґрунтованість позовних вимог.

Тобто, за умов відсутності трьох складових одночасно, а саме перебування позивача в членах КСП, отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю та включення особи до списку, доданого до цього акту, особа не має права на земельну частку (пай).

Якщо громадянина помилково (безпідставно) не внесено до списку-додатка до державного акта на право колективної власності на землю до проведення розпаювання і видачі сертифікатів, йому необхідно звернутися до зборів співвласників з питанням щодо внесення особи до списку-додатка. Якщо розпаювання земель вже проведено, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання. Якщо згоди не досягнуто, спір відповідно до чинного законодавства України розглядається в судовому порядку.

Надані позивачем докази свідчать, що її не було включено до списків осіб - членів КСП ім. Ворошилова і вона не отримувала сертифікату про право на земельну частку (пай).

Крім того, у списку членів КСП ім. Ворошилова на право отримання земельного сертифікату, що затверджений рішенням № 2 загальних зборів від 22.12.1999 позивач також не значиться, сертифікат на її ім`я не видавався. З копії трудової книжки не вбачається, що позивач на час затвердження списків у 1999 році ще працювала у КСП ім. Ворошилова, а отже була його членом.

Аналізуючи наведене, суд зазначає, що зверненню до суду із позовом до сільської ради про визнання права на земельну частку пай, а не права власності на земельну частку (пай), як заявлено, має передувати вирішення питання щодо не включення позивача до списку громадян - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай).

Вирішення питання щодо не включення підприємством особи до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) має на меті оскарження дій чи бездіяльності цього підприємства та районної державної адміністрації, яка такі списки затверджувала.

Зазначені дії КСП ім. Ворошилова позивач не оскаржувала, та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), не вирішувалося.

За таких обставин, до вирішення питання щодо неправомірності не включення позивача до списку осіб, додатку до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку, відсутні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Правові висновки з аналогічних правовідносин викладені у Постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 696/1268/16-ц.

Тому, оскільки ОСОБА_1 не вчиняла ніяких дій, направлених на включення її до списку додатка до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку до проведення розпаювання, не наполягала на перепаюванні земель після його проведення, не надала суду доказів неправомірності не включення її до списку членів КСП ім. Ворошилова, вимог про оскарження дій та рішень КСП, а також посадових осіб, які такі списки затверджували не заявляла, пред`явила позов про визнання права власності на земельну частку (пай), а не права на таку земельну частку (пай), як вимагає закон, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 5, 22, 23 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Зоря», Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про поновлення порушеного права та визнання права власності на земельну частку (пай) - відмовити.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

18.11.20