Справа № 441/2124/19 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/2218/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симець В.І.,

Дідика Р.З. начальника Мостиського районного ВДВС

Головного територіального управління юстиції у Львівській області;

адвоката Кріль О.М. представника стягувачки Коник Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 08 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову начальника Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Дідика Р.З. про скасування процесуального документу від 14.11.2019 року у виконавчому провадженні № 55385781 з примусового виконання виконавчого листа №448/324/16-ц, виданого 10.11.2017 року Городоцьким районним судом Львівської області, яку просила скасувати.

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на те, що рішення суду було виконано, про що і свідчила постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.07.2019 року, яка була скасованою оскаржуваною постановою (а.с. 1-6).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги відмовлено (а.с. 119-122).

Дану ухвалу оскаржила заявниця (боржник у виконавчому провадженні) ОСОБА_1 .

Апелянт просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги її скарги, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що «суб`єкт оскарження жодним чином не з`ясував, чи стягувачем надано поважні причини для поновлення строку на оскарження рішення, дії та бездіяльності державного виконавця».

Стверджує, що посадові особи ВДВС факти, викладені у скарзі, на місці не перевіряли і висновки ними «зроблено передчасно без жодної перевірки, лише зі слів представника стягувача».

Вважає, що суд не взяв до уваги ту обставину, що у неї «станом на сьогодні оформлене право власності на господарську будівлю», яка «складається з трьох приміщень: гаражу, стайні та котельні», і «після виконання (апелянтом) рішення суду, роботи з встановлення димоходу опалювальної системи будинку виконані над приміщенням узаконеної котельні, а не над приміщенням гаражу».

Також апеляційна скарга містить клопотання про апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта (а.с. 125-129).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони начальника Мостиського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області та представника стягувачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4);

- судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, і що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частини 1 і 2 статті 18).

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (в тому числі і заявницею/апелянтом ОСОБА_1 ), що судовими рішеннями, що набрали законної сили, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язано демонтувати димохідну трубу, встановлену на даху гаража в їхньому господарстві на АДРЕСА_1 , яка використовується для відведення димових газів.

На твердження стягувачів та представників ВДВС, рішення суду про демонтаж димохідної труби на даху гаража на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконано.

Як вбачається з доводів, як первинної скарги на постанову начальника ВДВС від 14.11.2019 року, так і апеляційної скарги, заявниця (апелянт) ОСОБА_1 і не заперечує наявність «станом на сьогодні» на АДРЕСА_1 димохідної труби, яка використовується для відведення димових газів, пояснюючи наявність такої не над приміщенням гаражу, а над «приміщенням узаконеної котельні».

При цьому, в обґрунтування наведеної нею позиції долучає до матеріалів справи технічний паспорт на садибний житловий будинок на АДРЕСА_1 , згідно наявної у якому експлікації приміщень до плану господарської будівлі ця господарська будівля дійсно складається з гаражу, котельні і стайні.

В той же час, як стверджується планом згаданої господарської будівлі загальною площею 71,1 кв.м. (лише!), всі вищезгадані приміщення знаходяться «під одним дахом» і є суміжні одне з іншим (а.с. 22, 23).

Будь-яких інших документів, які б свідчили про законність облаштування на АДРЕСА_1 котельні (суміжної з гаражем) з димохідною трубою, яка використовується для відведення димових газів, ОСОБА_1 до суду подано не було і матеріали справи таких не містять.

В той же час, у матеріалах справи є наявним лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 25.01.2019 року, у якому зазначено, що інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру про будівництво котельні на АДРЕСА_1 у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, є відсутньою (а.с. 89).

За вищенаведених обставин начальник Мостиського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для ухвалення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому обґрунтовано скасував цю постанову своєю постановою від 14.11.2019 року.

В той же час, ОСОБА_1 вправі у будь-який час представити для огляду працівникам ВДВС наявні на вулиці Бандери, 5 у місті Судова Вишня будівлі для доведення факту виконання нею рішення суду про демонтаж димохідної труби, що і буде правовою підставою для закінчення виконавчого провадження.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 08 липня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.