Ухвала

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 361/8977/15-ц

провадження № 61-14652ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Тетяна Сергіївна, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне територіальне управління юстиції у Київській області, про визнання недійсними та скасування наказу, свідоцтв про право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна державна адміністрація, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

6 жовтня 2020 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Т. С., на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Т. С., не відповідає зазначеним вимогам закону.

Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, на постанови Верховного Суду, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Т. С., у касаційній скарзі не зазначив повне найменуванняГоловного територіального управління юстиції у Київській області, його місцезнаходження.

Крім того, заявник у касаційній скарзі вказав учасниками ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунову Л. В., які відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, не брали участі у справі.

За таких обставин ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Т. С., необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, і надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Тетяна Сергіївна, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко