Провадження № 2 ві/522/24/20
У Х В А Л А

30 листопада 2020 року Приморський районний суд м . Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід головуючого- судді Приморського районного суду м. Одеси Чернявської Л.М. у справі № 522/21301/19.

Мотивує вимоги тим, що 05.11.2020 року ним було подано до канцелярії суду клопотання про звільнення від обов`язку доказування обставин, встановлених рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2017 року. Проте, в порушення ст. 258 ЦПК України суд не вирішив клопотання від 05.11.2020 року шляхом постановлення ухвали, яка повинна бути занесена до протоколу судового засідання.

До того ж, під час судового засідання 05.11.2020 року головуючий у справі неодноразово висловлювала думку про те, що у ОСОБА_1 було право власності на 1/2 спірного транспортного засобу, що не підтверджено жодним доказом у справі. Спільна сумісна власність не передбачає право власності на частку. Також, головуючий неодноразово зазначає, що ОСОБА_1 має право на відповідну компенсацію своєї частки.

Позиції з цих питань висловлені головуючим співпадають з позиціями відповідача та третьої особи, що підтверджується технічним записом судового засідання та заявами по суті. В зв`язку з чим, під час судового засідання 05.11.2020 р. ОСОБА_1 дізнався про обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, що має вираз у незаконних діях щодо вирішення клопотань, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2020 року (головуючий - суддя Чернявська Л.М.) у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м.Одеси Чернявської Лариси Миколаївни від 11 листопада 2020 року відмовлено.

В ухвалі зазначено, що «обставини на які посилається заявник не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Чернявської Л.М. та є недоведеними. При цьому, питання про звільнення ОСОБА_1 від обов`язку доказування обставин буде вирішуватись судом при винесенні рішення в нарадчій кімнаті.

Суд також звертає увагу, що в порушення ч. 3 ст. 39 ЦПК України, ОСОБА_1 не навів виняткових випадків, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного вище строк.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу, про що визначено у ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Інших доказів на обґрунтування заяви про відвід судді заявником не надано».

Також ухвалено, що заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого Чернявської Л.М. при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування автомобіля передати на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

27 листопада 2020 року за результатами автоматизованого розподілу зазначена заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Чернявської Л.М. передана судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіну Р.Д..

Ухвалою від 27 листопада 2020 року прийнято заяву та призначено до розгляду на 30 листопада 2020 рок об 09 годин 00 хвилин без повідомлення учасників справи.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід, в якій зазначено про незгоду заявника з процесуальними діями судді під час розгляду справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно до положень ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені заявником, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження. Фактично підставою для звернення з заявою про відвід судді стала незгода з процесуальними діями судді, які підлягають оскарженню в установленому процесуальним законом порядку і не є підставою для відводу судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, оскільки підстави для відводу зазначені заявником не відповідають вимогам даної статті та є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявницею не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Чернявської Л.М. при вирішенні даної цивільної справи.

Отже, підстав для задоволення відводу, заявленого головуючому судді, не встановлено, тому заява про відвід є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а справа підлягає продовженню розгляду тим самим складом суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого - судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Лариси Миколаївни у справі № 522/21301/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування автомобіля.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Д. Абухін

30.11.2020