Справа № 950/1987/20
Номер провадження 2/950/622/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценка В. А.,

при секретарі - Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цуркан Віктора Івановича до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 03.11.2012 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має з ним спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.10.2016 шлюб був розірваний, з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини. Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з матір`ю, а з жовтня 2018 року, у зв`язку з виїздами останньої за кордон на заробітки, за домовленістю сторін, дитина стала проживати разом з батьком.

Після повернення матері із заробітків з Китаю, в 2019 році позивачка почала організовувати туристичну поїздку за кордон для відпочинку доньки, про що повідомила відповідача, від якого залежало надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Відповідач поставив умовою придбання туристичної путівки оплату позивачкою і його поїздки разом з донькою, обіцяючи в майбутньому повернути половину вартості туристичного відпочинку.

Для забезпечення дитини належним відпочинком з виїздом за кордон, за відсутності згоди батька дитини на її виїзд за кордон без його участі, позивачка придбала туристичну послугу на трьох осіб - на себе, дитину та відповідача, сплативши туристичному оператору власні кошти в сумі 23 580 грн.

Проте відповідач не сплатив їй Ѕ частину витрат за туристичну поїздку і позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану шкоду в розмірі Ѕ частини фактично понесених витрат на оплату туристичного обслуговування відповідно до договору № 102898 від 20.08.2019 року в сумі 11 790 грн., посилаючись на те, що вказані кошти отримані відповідачем безпідставно у розумінні ст. 1212 ЦК України.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, в наданій суду заяві представник просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання теж не з`явився, а його представник проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це тим, що під час розгляду справи не було доведено існування домовленості сторін про оплату відповідачем Ѕ частини вартості відпочинку; що відпочинком відповідача позивачці не завдано шкоди і вона не має статусу потерпілого; що між сторонами відсутні договірні зобов`язання, в тому числі і щодо туристичного обслуговування.

Крім того, він мотивував свої заперечення тим, що відповідач не примушував позивачку організовувати та оплачувати туристичну поїздку, а також тим, що кошти в сумі 23 580 грн. нею сплачені на банківський рахунок, не вказаний в договорі на туристичне обслуговування № 102898 .

З паспорта, картки, свідоцтв (а.с. 12-16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_2 .

03.11.2012 року між нею та ОСОБА_2 Лебединським міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Сумській області був зареєстрований шлюб, актовий запис №123. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

З рішення (а.с. 17-18), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний Охтирським міськрайонним судом 21.10.2016 року.

При цьому з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 .

З договору (а.с. 19-31), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачкою 20.08.2019 року було укладено договір на туристичне обслуговування № 102898, відповідно до якого вартість туристичних послуг повинна бути оплачена на рахунок турсубагента ОСОБА_5 № НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк».

З додатку (а.с. 31-32), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що туристична подорож за договором № 102898 здійснювалась у складі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у країну Туреччину, термін туру з 08.09.2019 по 13.09.2019, вартість туру складає 23 580 грн.

З платіжних доручень (а.с. 33), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою 20.08.2019 року було сплачено на рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_4 в ПАТ КБ «Приватбанк» 15 580 грн., а на рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_5 в ПАТ КБ «Приватбанк» 8 000 грн.

З заяви (а.с. 34), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 17.09.2019 року не заперечувала проти визначення місця проживання та реєстрації судом малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за постійним місцем реєстрації та проживання її батька - ОСОБА_2 .

З листа (а.с. 35-36), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 19.06.2020 року приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області надано адвокату позивачки роз`яснення щодо оформлення представництва.

З постанови, листа, розрахунку, ухвали (а.с. 37-43), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 27.11.2019 року державним виконавцем Лебединського МВ ДВС відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №583/2495/16-ц від 04.11.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Станом на 23.06.2020 року заборгованість по вказаному виконавчому документу нарахована в сумі 67 664 грн. 19 коп.

20.08.2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментної заборгованості на утримання неповнолітньої дитини та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

З листа та ухвали (а.с. 44-48), досліджених в судовому засіданні вбачається, що Охтирським міськрайонним судом Сумської області 28.09.2020 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСББ «Сімейний 171», ПП «СІБ» про спростування недостовірної інформації.

З рішення (а.с. 53-56), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що Охтирським міськрайонним судом Сумської області 28.09.2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення понесених додаткових витрат на дитину та на батька дитини відмовлено за необґрунтованістю.

Вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необґрунтований, між сторонами мають місце цивільні правовідносини, а позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що сторони з 03.11.2012 року проживали в шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_7 , та який рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.10.2016 року розірвано і стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки.

20.08.2019 року між позивачкою ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 , укладений договір на туристичне обслуговування №102989, відповідно до умов якого здійснена туристична подорож ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Туреччину, термін туру з 08.09.2019 по 13.09.2019, вартість туру складає 23 580 грн.

Кошти повинні бути оплачені на рахунок турсубагента ОСОБА_5 № НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк».

20.08.2019 року позивачкою сплачено на рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_4 в ПАТ КБ «Приватбанк» 15 580 грн., а на рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_5 в ПАТ КБ «Приватбанк» 8 000 грн.

Після завершення поїздки відповідач не сплатив позивачці Ѕ частину витрат на відпочинок.

Вказані обставини були встановлені з пояснень представника відповідача та матеріалів справи.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа, зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою та її представником не було доведено факту завдання позивачці майнової шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, а також факту набуття відповідачем майна чи його збереження у себе за рахунок позивачки без достатньої правової підстави.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи сторони позивача оскільки в судове засідання не було надано доказів на підтвердження тієї обставини, що перед здійсненням поїздки на відпочинок, чи під час цієї поїздки відповідачем були надані обіцянки, чи вчинені інші дії, які давали підстави вважати, що він має наміри, можливість та згоден сплатити за власний рахунок Ѕ частину коштів, витрачених позивачкою.

Також суд враховує, що в судове засідання не було надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач примушував позивачку організовувати та оплачувати туристичну поїздку а також, що його дії були неправомірними, тобто носили незаконний характер, внаслідок чого вона є потерпілою.

В той же час суд бере до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що в судовому засіданні не було доведено і існування між сторонами договірних зобов`язань, зокрема, щодо організації та проведення туристичної поїздки.

Тому, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 1166, 1212 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цуркан Віктора Івановича до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Повне рішення складено 01.12.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Стеценко