Справа №461/7487/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Лазорко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 79000, м.Львів, пл. Ген. Григоренка, 3, ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування в сумі 150 000,00 гривень; Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування в сумі 150 000,00 гривень; Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) солідарно матеріальний збиток у розмірі 41 053 гривень.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 20.02.2015 року за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 19 лютого 2015 року проведено обшук в межах кримінального провадження №00000525 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19.02.2015 року. Право власності на будинок АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 .

Згідно протоколу обшуку від 20.02.2015 року у позивачів вилучено численне майно. Частину вилученого майна зазначено в протоколі обшуку, проте частину з нього не описано в протоколі обшуку.

Окрім цього, під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою від лікаря ОСОБА_4 швидкої допомоги від 20.02.2015 року. В даній довідці встановлено, що у ОСОБА_3 наявні забійне садно лобної ділянки зліва голови та забійної рани лівої верхньої кінцівки, болючість поперекового відділу хребта.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.06.2015 року зобов`язано слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Березюка І.Д. негайно повернути речі, вилучені протоколом обшуку від 20.02.2015 року в будинку АДРЕСА_1 , окрім зазначеного в протоколі обшуку автомобіля "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 . Дана ухвала також встановлює, що усі вилучені речі не мали відношення до кримінального провадження №00000525 та не було правових підстав для їх вилучення у позивачів.

14.06.2015 року було повернуто позивачам усі вилучені речі на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.06.2015 року, окрім пневматичної гвинтівки та годинника.

Позивачі зазначає, що по факту неповернення пневматичної гвинтівки та годинника працівниками правоохоронних органів внесено дані до ЄРДР за №0000548 та відкрито кримінальне провадження по факту неповернення пневматичної гвинтівки та годинника. Згодом також відкрито кримінальне провадження №0000055 щодо розслідування факту неналежного збереження вилученого майна позивачів - автомобіля "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 .

В межах вище вказаних кримінальних проваджень встановлено, що згідно висновку службового розслідування за листом прокуратури Львівської області від 02.10.2017 року проводилось службове розслідування по факту неповернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вилучених годинника з чорним ремінцем та рушниці, підтверджено факт неправомірних діянь працівників СВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області та СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо неповернення та відповідно втрати вище вказаних речей. Як наслідок притягнуто винних осіб до дисциплінарної відповідальності.

Окрім цього, позивачі покликаються на наявний в матеріалах кримінального провадження висновок службового розслідування по факту внесення відомостей в ЄРДР №№ 0000548 та 0000549 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388 та ч.2 ст.382 КК України від 28.09.2015 року. Даним висновком встановлено порушення працівниками СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області вимог кримінального процесуального законодавства України та "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженої постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104.

Відповідно в межах вище вказаних кримінальних провадженнях встановлено протиправні діяння працівників правоохоронних органів щодо незбереження та втрати годинника та пневматичної гвинтівки, які належали позивачам.

Також, в межах кримінального провадження №0000055 встановлено, що вилучений 20.02.2015 року автомобіль "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 було пошкоджено неналежним зберіганням працівниками правоохоронних органів, так як автомобіль передано на зберігання лише в січні-лютому 2018 року (згідно рапорту від 12.09.2018 року та акту приймання та передачі речових доказів від 01.10.2017 року). Відповідно практично 3 роки автомобіль "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 перебував на території Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, неналежним чином зберігалось, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди Позивачам. Зокрема, автомобіль перебуває у непридатному для використання стані, зокрема повністю розібраний салон, відсутні акумулятор, сигналізація, сидіння, магнітофон, запасне коло, ковпаки коліс, АКБ, паси безпеки, кришка заднього дворніка, інші запчастини та комплектуючі деталі. В межах кримінального провадження призначено та проведено судову товарознавчу експертизу. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля марки "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок тривалого зберігання його в неналежних умовах у період із лютого 2015 року по 13.03.2020 року становить 41 053 грн.

Відтак, з моменту вилучення майна 20.02.2015 року по даний час позивачі постійно змушені звертатись із письмовими скаргами до органів прокуратури та правоохоронних органів з метою відновлення своїх порушених прав. Ведення кримінальних проваджень щодо зникнення речових доказів та незбереження вилученого авто тривало близько 5 років. Періодично дані кримінальні провадження закривали слідчі, що оскаржувалось до слідчого судді, внаслідок чого повертали матеріали на досудове розслідування. Проте досудове слідство не було ефективним та призвело лише до фактичного встановлення зникнення речових доказів, констатації факту заподіяння матеріальної шкоди позивачам як особам в яких вилучили автомобіль "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 , проте не притягнуто винних осіб до кримінальної відповідальності. По факту порушень прав та інтересів позивачів лише притягнуто винних осіб до дисциплінарної відповідальності.

За 5 років порушення прав позивачів, останні пережили важкий психологічний стрес, який вплинув як на стан їхнього здоров`я, так і на психологічне становище. Позивачі перебувають протягом останніх 5 років у постійному напруженні, переживанні щодо їх спільного майна - годинника марки Patek Philippe вартістю близько 2000 доларів США, пневматичної гвинтівки вартістю близько 1000 доларів США, та автомобіля "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 . Необхідність постійного захисту своїх прав шляхом подання численних заяв, скарг, скасування постанов про закриття провадження у кримінальних справах, дача показів тощо призвела до заподіяння моральної шкоди позивачам. Зокрема, змінено звичний режим життя у зв`язку із необхідністю відстоювання своїх прав та інтересів, втрачена віра у справедливість, відчуття приниження через необхідність на протязі 5 років відстоювати та відновлювати свої порушені права, психологічний стрес від усвідомлення відсутності можливості повернення втрачених речей.

Окрім цього, позивачі просять суд врахувати, що ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з 24.03.2015 року. ОСОБА_1 була з 2018 року інвалідом 2 групи, а на даний час інвалід 3 групи у зв`язку із наявним захворюванням - рак правої грудної залози.

В силу наявних значних проблем із здоров`ям, викликаних також і нервовим стресом після пережитих протиправних діянь щодо безпідставного вилучення численних речей за місцем їх проживання, позивачам було як фізично так і морально важко протистояти незаконним діям правоохоронних органів та вживати дії щодо відновлення своїх порушених прав.

У зв`язку із незбереженням вилучених годинника та гвинтівки, позивачі позбавлені можливості призначити експертизу по визначенню їх вартості з метою отримання відшкодування матеріальної шкоди у виді вартості незбережених речей.

Вважають, що відшкодування заподіяної моральної шкоди можливе шляхом отримання грошової компенсації у розмірі 150 000 гривень для кожного із позивачів. Окрім цього, підлягає до відшкодування вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його неналежного збереження, у розмірі 41053,02 грн., так як такий автомобіль перебував у користуванні позивачів та вилучений у них.

У зв`язку із наведеним позивачі просять позовні вимоги задоволити повністю.

Ухвалою суду від 16.09.2020 р. у справі відкрито спрощене позовну провадження. /а.с.74-75/.

05 жовтня 2020 р. від представника відповідача Лазорко І. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. /а.с.81-87/.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Просили суд позовні вимоги задоволити повністю.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Представник відповідача Лазорко І. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Допитаний у судовому засіданні від 20.11.2020 р. свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сином позивачів. Його батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 внаслідок подій які сталися в 2015 році та полягали у неправомірних, на його думку, діях працівників Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області втратили здоров`я, а батько є інвалідом першої групи. Його мати ОСОБА_6 також пережила сильний стрес через незаконні дії працівників міліції, а саме незаконний обшук проведений працівниками Шевченківського райвіддіу міліції м. Львова. Найбільше батьки переживали через незаконне вилучення у них автомобіля «Шкода», який досі їм не повернуто. Позивачі переживали бо не могли добитися правосуддя.

Допитана у судовому засіданні від 20.11.2020 р. свідок ОСОБА_7 пояснила, що почала спілкуватися з позивачкою ОСОБА_1 з кінця 2015 року, тобто вже після тих подій, які призвели до переживань позивачів. Про ці події знає лише зі слів позивачки. Пояснила, що ОСОБА_8 дуже хворий, йому тяжко пересуватися, ОСОБА_9 також захворіла на онкологічну хворобу можливо від вказаного стресу. Знає, що все майно вилучене під час обшуку позивачам не повернули, що негативно вплинуло на емоційний стан та здоров`я позивачів.

Допитана у судовому засіданні від 20.11.2020 р. свідок ОСОБА_10 пояснила, що є давньою подругою позивачки ОСОБА_11 , їй шкода ОСОБА_12 , бо та вже довго бореться за справедливість, шукає правду, хоче повернути своє майно, яке було незаконно вилучено, довго хворіє ОСОБА_13 , чоловік ОСОБА_14 також хворий, вони двоє інваліди. Машину в них забрали та розграбували міліціонери. На машині їздив чоловік ОСОБА_8 . Про події які призвели до всього цього знає зі слід позивачів, сама при обшуку не була присутня.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши слідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що 20.02.2015 року за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 19 лютого 2015 року проведено обшук в межах кримінального провадження №00000525 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19.02.2015 року. /а.с.12/.

Згідно протоколу обшуку від 20.02.2015 року у позивачів вилучено численне майно. Частину вилученого майна зазначено в протоколі обшуку, проте частину з нього, як зазначають позивачі, не описано в протоколі обшуку. /а.с.14-16/.

Окрім цього, під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою від лікаря ОСОБА_4 швидкої допомоги від 20.02.2015 року. В даній довідці зазначено, що у ОСОБА_5 наявні забійне садно лобної ділянки зліва голови та забійної рани лівої верхньої кінцівки, болючість поперекового відділу хребта./а.с.13/.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.06.2015 року зобов`язано слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Березюка І.Д. негайно повернути речі, вилучені протоколом обшуку від 20.02.2015 року в будинку АДРЕСА_1 , окрім зазначеного в протоколі обшуку автомобіля "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 . /а.с.19/.

На підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.06.2015 року, 14.06.2015 року позивачам було повернуто усі вилучені речі, окрім пневматичної гвинтівки та годинника.

Як встановлено у судовому засіданні, по факту неповернення пневматичної гвинтівки та годинника працівниками правоохоронних органів внесено дані до ЄРДР за №0000548 та відкрито кримінальне провадження по факту неповернення пневматичної гвинтівки та годинника. Згодом також відкрито кримінальне провадження №0000055 щодо розслідування факту неналежного збереження вилученого майна позивачів - автомобіля "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 . В межах вказаних кримінальних проваджень встановлено, що згідно висновку службового розслідування за листом прокуратури Львівської області від 02.10.2017 року проводилось службове розслідування по факту неповернення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вилучених годинника з чорним ремінцем та рушниці, підтверджено факт неправомірних діянь працівників СВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області та СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо неповернення та відповідно втрати вище вказаних речей. Як наслідок притягнуто винних осіб до дисциплінарної відповідальності. /а.с.49-50/.

Окрім цього, відповідно до висновку службового розслідування по факту внесення відомостей в ЄРДР №№ 0000548 та 0000549 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388 та ч.2 ст.382 КК України від 28.09.2015 року, встановлено порушення працівниками СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області вимог кримінального процесуального законодавства України та "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженої постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104. /а.с.51-57/.

Також, в межах кримінального провадження №0000055 встановлено, що вилучений 20.02.2015 року автомобіль "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 було пошкоджено неналежним зберіганням працівниками правоохоронних органів, так як автомобіль передано на зберігання лише в січні-лютому 2018 року, згідно рапорту від 12.09.2018 року та акту приймання та передачі речових доказів від 01.10.2017 року. /а.с.58, 59/. Зокрема, автомобіль перебуває у непридатному для використання стані, зокрема повністю розібраний салон, відсутні акумулятор, сигналізація, сидіння, магнітофон, запасне коло, ковпаки коліс, АКБ, паси безпеки, кришка заднього дворніка, інші запчастини та комплектуючі деталі. В межах кримінального провадження призначено та проведено судову товарознавчу експертизу. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля марки "SKODA FABIA" д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок тривалого зберігання його в неналежних умовах у період із лютого 2015 року по 13.03.2020 року становить 41 053 грн. /а.с.31-46/.

Окрім цього, позивачам працівниками правоохоронних органів завдано моральної шкоди, яка відшкодування підлягає шляхом отримання грошової компенсації у розмірі 150 000 гривень для кожного із позивачів.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до частини другої статті 16 ЦК України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) посадових осіб державного органу, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження 12-199гс18).

Аналізуючи вищенаведене, суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що Головне управління Національної поліції у Львівській області жодним чином не вступало в правовідносини з позивачами та не вчиняло жодних дій відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Оскільки, як встановлено у судовому засідання, що і підтверджується матеріалами справи, матеріальна та моральна шкода позивачам завдана неправомірними діями службових осіб Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Які постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року 142 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі ГУМВС України у Львівській області.

У судовому засіданні встановлено, що ГУМВС України у Львівській області () і органи, що входять до сфери управління ГУМВС України у Львівській області та ГУНП у Львівській області () є окремими суб`єктами владних повноважень, мають різні ідентифікаційні коди юридичних осіб. Національна поліція не належить до органів внутрішніх справ та не входить до сфери управління МВС України, а є самостійним центральним органом виконавчої влади.

При цьому, жодний нормативно - правовий акт України, не передбачає, що органи Національної поліції (в тому числі ГУНП) є правонаступниками органів міліції ГУМВС.

Відтак, Головне управління Національної поліції у Львівській області не є правонаступником Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а тому не повинно відповідати за зобов`язаннями останніх.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950 рік) (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задовленні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, ст.ст.16, 1166, 1173, 1174, 1176 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 79000, м.Львів, пл. Ген. Григоренка, 3, ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.11.2020 р.

Суддя Романюк В. Ф.