Дата документу 25.11.2020 Справа № 335/194/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/194/20 Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/3049/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Газове обладнання будинку було підключено до газорозподільної системи, оператором якої є АТ «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз». 22.03.2018 вона разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 перебувала у м. Запоріжжі в той час, коли останньому зателефонував їх знайомий - ОСОБА_3 , який повідомив, що по території їх домоволодіння та біля будинку ходять сторонні особи. Повернувшись, вони застали біля будинку на території свого домоволодіння раніше невідомих їм осіб, які представились працівниками відповідача, проте свої службові посвідчення не пред`явили. Вказані особи одразу повідомили їй, що вони нібито встановили наявність у неї несанкціонованого газопроводу, та надали для підпису акт про порушення № від 22.03.2018. На її прохання надати докази наявності несанкціонованого газопроводу та додатки до акта представники відповідача відповіли відмовою.

Після підписання акта із зауваженнями споживача представники відповідача опломбували вхідний кран газопроводу зі встановленням заглушки. 13.04.2018 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вона просила представити докази наявності несанкціонованого газопроводу, дослідити з її участю додатки до акта та зроблені нею фото- та відеоматеріали, провести додаткове обстеження чи перевірку газової мережі на місці, чого зроблено не було.Після тривалого очікування їй повідомили, що комісія прийняла рішення задовольнити акт.

Згодом на її адресу поштою надійшли акт-розрахунок не облікованого (донарахова-

ного) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості і рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості на суму 459 153,63 грн. Як вважає позивач, те, що представники відповідача сприйняли за несанкціонований газопровід, насправді є зовнішнім відводом від труби для газової колонки, підключеної через лічильник газу, витрата (споживання) природного газу через який цим лічильником газу обліковується. Даний відвід фізично не з`єднаний з розподільчою трубою газопроводу зовні будинку та навіть не дотичний до неї, а тому не міг бути визначений як несанкціонований газопровід. Вказує, що цей відвід існував багато років, ніколи не приховувався та не міг бути прихованим, оскільки виходить через отвір в стіні будинку назовні біля лічильника газу.

Також всупереч формі, наведеній в додатку 16 до КГРС, в п. 1 акта не зазначено: прізвище, ім`я, по-батькові та посада особи, яка підписала акт як « ОСОБА_4 »; посада особи на ім`я ОСОБА_5 ; номери посвідчень осіб, які склали акт, - що, крім іншого, унеможливлює їх ідентифікацію та встановлення наявності відповідних повноважень.В п. 2 акта детально не вказано вид, обставини і суть порушення КГРС,тобто конкретні відомості про «несанкціонований газопровід»; спосіб визначення того, що витрата (споживання) природного газу через «несанкціонований газопровід» не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) тощо. У тому ж п. 2 акта міститься лише посилання на те, що «детальний опис і порушення в додатку до акта про порушення», проте до акту додаток не доданий. Як доведено вище, у позивача не було несанкціонованого газопроводу, а акт складено представниками відповідача не у відповідності до вимог розд. XI КГРС, що само по собі виключає можливість перерахунку (донарахування) необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу позивачу та складання акта-розрахунку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення від 13.04.2018 про задоволення акта про порушення № від 22.03.2018;визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор Газороподільної системи «Запоріжгаз» щодо складання акта-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на підставі акта про порушення № від 22.03.2018; визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор Газороподільної системи «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати Акціонерного товариства «Оператор Газороподільної системи «Запоріжгаз» за власний рахунок підключити до газорозподільної системи газове обладнання житлового будинку АДРЕСА_1 та поновити надання послуг з розподілу природного газу;стягнути з АТ «Оператор Газороподільної системи «Запоріжгаз» всі судові витрати, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на його незаконність танеобґрунтованість у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин справи, їх неправильним встановленням, невідповідністю проаналізованим доказам, наданим у справу, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимог задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення сторін, якими підтримані свої позиції у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Газове обладнання будинку було підключено до газорозподільної системи (додаток 4), оператором якої є АТ «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз», тому відповідач є споживачем послуг з газопостачання, яка здійснює їх оплату.

22.03.2018 представниками Вільнянського відділення АТ «Запоріжгаз» при огляді будинку ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу (детальний опис порушення в додатку до акта про порушення), про що складено Акт про порушення № .

Згідно з додатком до акту про порушення № від 22.03.2018 року при виконанні робіт по обстеженню системи газопостачання за адресою АДРЕСА_1 було виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, а саме: після фланца підземного газопроводу dy=25 до ПЛГ в вхідний пробковий кран було вмонтовано штуцер dy=15, до якого приєднано водяну шлангу, яка була протягнута через дві теплиці 8=350*2=700м2 до КС-2 шт. Через несанкціонований газопровід на час обстеження здійснювався відбір газу до вузла обліку газу(а.с.71).

До акту про порушення № від 22.03.2018 року представниками АТ «Запоріжгаз» складено схему із зображенням точки несанкціонованого підключення (а.с.72), з якої встановлено напрямок природного газу, який входить в будинок із зовнішньої сторони через трубу в стіні та підходить до приладу обліку газу. Зі схеми також встановлено, що на трубі, яка розташована біля зовнішньої стіни будинку і яка у подальшому заходить у будинок і входить у прилад обліку, після фланцевого з`єднання був наявний пробковий кран, до якого під`єднано трубу, яка у подальшому іде до теплиці.

Згідно до відеодоказів, які долучено відповідачем (а.с.105) і які переглянуто в судовому засіданні 11.08.2020 року, встановлено, що на відеофайлах зображено два чоловіка, які, як в подальшому було встановлено, є працівниками відповідача та виявили несанкціонований газопровід, який поза приладом обліку, тобто із крану у стіні після фланцевого з`єднання, але до входу труби в будинок та до приладу обліку, функціонує на подачу газу до теплиці, зокрема, до котла, який розташований у теплиці.

22.03.2018р. позивачу припинено газопостачання шляхом встановлення заглушки із пломбою, про що складено відповідний акт, який підписаний ОСОБА_1 без застережень та зауважень.

Актом про порушення № від 22.03.2018 року позивачу запропоновано з`явитись на комісію з розгляду актів про порушення на 13.04.2018 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 52, кабінет 202 з 9-00 до 15-45.

23.03.2018р. представниками відповідача в присутності позивача складено акт інвентаризації домоволодіння, який підписаний збоку споживача без застережень та зауважень. В цей же день представниками АТ «Запоріжгаз» в присутності споживача складено акт обстеження домоволодіння, позивач від підпису відмовилась(а.с.74,75).

Зазначеними вище актами зафіксовано кількість газових приладів в домоволодінні позивача, кількість проживаючих, опалювальна площа, площа теплиць, вид, марка та покази приладу обліку.

06.04.18 року представниками АТ «Запоріжгаз» проведено механічне від`єднання споживача від системи газопроводу, про що складено відповідний акт(а.с.76).

13.04.2018р. комісія з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, розглянула акт про порушення від № від 22.03.2018р. та прийняла рішення про його задоволення і здійснення перерахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Рішення комісії оформлено протоколом № 810 від 13.04.2018р., відповідно до якого позивач була присутня під час прийняття рішення, що не заперечується останньою у позові.

На підставі акта про порушення та з урахуванням рішення комісії було складено акт-розрахунок вартості не облікованого обсягу природного газу, правомірність складення якого та визначений розмір вартості не облікованого газу не спростовані позивачем.

Встановивши всі вище наведені обставини, суд визнав необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 та відовив у їх задоволенні.

Згідно ч. 5 п. 7.4. розділу VII Типового Договору розподілу природного газу споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно пункту 4 глави 2 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний допустити уповноважених представників Оператора ГРМ (разом з їх відповідними засобами) за пред`явленням ними службових посвідчень на власну територію (у приміщення), де встановлений комерційний ВОГ, та забезпечити їм доступ до елементів комерційного ВОГ для виконання зазначених заходів, у тому числі огляду газопроводу перед та після ВОГ. У випадку відмови в доступі чи незабезпечення допуску Оператор ГРМ має право здійснити заходи, передбачені цим Кодексом.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що огляд вузла обліку за вище навденими вимогами Кодексу ГРМ міг проводитись працівниками відповідача лише в присутності споживача, чого насправді не відбувалось, оскільки працівники відповідача здійснювали огляд її домоволодіння без її присутності як власника.

Так, позивач ОСОБА_1 вказувала, що про ці обставини пояснювали свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненням яких судом надано неналежну оцінку, внаслідок чого вони не були прийняті до уваги.

Між тим, ці обставини ретельно досліджувались судом першої інстанції та такі ствердження позивача визнані ним неспроможними, з чим погоджується колегія.

При з`ясуванні цих обставин суд допив вище вказаних свідків та оглянув відеозапис, долучений до справи відповідачем. Та суд вмотивував свої висновки щодо надання переваги саме відеозапису як такому, що узгоджується з іншими доказами у справі.

Дійсно, вказані свідки пояснювали, що працівники відповідача здійснювали огляд теплиць без дозволу власника домоволодіння. Але суд з урахуванням відеозапису, який здійснювався працівниками відповідача, на якому відображено ОСОБА_2 при огляді теплиць та мережі газопостачання у домоволодінні позивача, а також з урахуванням підписаного у цей день складеного акту про порушенням позивачем ОСОБА_1 та зауважень, внесених до акту особисто ОСОБА_2 , правильно надав перевагу саме цим доказам, а не поясненням свідків, зокрема, ще й з огляду на те, що ОСОБА_2 є зацікавле-

ною у вирішенні справи на користь дружини ОСОБА_1 особою.

Доводи скарги, що підписання нею акту про порушення не є свідченням присутності при огляді домоволодіння, не заслуговує на увагу, оскільки акт був складений саме в цей же день безпосередньо за оглядом. Крім того, сама ж ОСОБА_1 в особистих поясненнях в якості свідка подробно розповідає про всі обставини огляду.

Також позивач у скарзі вказує про те, що додаток від 22.03.2018р. до акту про порушення № підписаний лише одним із трьох представників відповідача, які складали акт, та не підписаний нею, що, на її думку, робить цей додаток недійсним. Крім того, у цьому додатку не відображено, яким чином через нібито несанкціонований газопровід здійснюється відбір газу до вузла обліку газу.

Але зі змісту додатку до акту вбачається, що в ньому ретельно описано схему підключення несанкціонованого газопроводу шляхом приєднання водяної шланги (використання якої для відбору газу заборонено), яка була протягнута через дві теплиці, до вмонтованого у вхідний пробковий кран штуцера, та ця конструкція була змонтована до лічильника газу, внаслідок чого газ відбирався без його обліку. Відомості про наявність цього додатку внесені до акту про порушення. А викладений в ньому опис підключення несанкціонованого газопроводу також відображений у план-схемі, яка була досліджена судом разом з відеофіксацією огляду домоволодіння та газової мережі позивача.

Вказане доводить про обґрунтованість складання акта про порушення працівниками відповідача у зв`язку з виявленням несанкціонованого газопроводу у домоволодінні позивача, та його повною фіксацією у додатку, плані-схемі, відеозапису.

Факт же редагування відеозаписів, на що посилається у скарзі позивач, не було встановлено в ході розгляду справи, та позивач не довела, що таке можливе редагування призвело до спотворення інформації, або до кардинально інших висновків щодо обставин, які зафіксовані у цьому відеозаписі.

Та узагальнені висновки суду про те, що незазначення посади одного з працівників у акті про порушення, найменування особи, яка здійснювала відеозапис, а також реквізитів посвідчень працівників, не створює підстав для визнання акту про порушення нечинним, що також не впливає, в свою чергу, і на суть виявленого порушення щодо функціонування на території домоволодіння позивача несанкціонованого газопроводу, підключеного поза приладом обліку.

Вказується у скарзі про допущені судом процесуальні прушення приписів п. 1 ч. 2 статті 38 ЦПК України, що виразились у допуску судом до участі у справі в якості спеціаліста працівника відповідача ОСОБА_6 , який перебуває у службовій залежності від підприємства відповідача.

Дійсно вказаною нормою визначено в якості підстави для відводу або самовідводу спеціаліста у випадку його службової залежності від сторониу справі.

Проте ОСОБА_6 , хоча і надавав пояснення у статусі спеціаліста, але фактично не виконував ніяких дій, передбачених статтею 74 ЦПК України, що і відносило б його до статусу спеціаліста. Між тим, ОСОБА_6 лише пояснив обставини щодо газопроводу, який створено на території домоволодіння згідно з проектною документацією 1989р., про встановлення газової плити у 2001р. у ліній кухні позивача та відсутність проектної документації щодо відгалуження газової мережі до теплиць та її незаконного підключення до існуючого газопроводу, а також пояснив складений ним план-схему мережі газопроводу у домоволодінні позивача.Отже, фактично перебував у статусі свідка.

Крім того, наявність його пояснень не впливає на аналіз інших доказів, які і без пояснень ОСОБА_6 у своїй сукупності не дають підстав для визнання обґрунтованими вимог ОСОБА_1 .

Отже, вбачається, що, не погоджуючись фактично з виявленим порушенням щодо наявності у її домоволодінні несанкціонованого газопроводу, позивач у спосіб критики кожного документу, складеного відповідачем, та доказу чи свідчення з боку відповідача, намагається визнати їх такими, що не можуть доводи сам факт порушення.

За приписами п. 4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ несанкціонованим відбором природного газу є втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі, шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, цього Кодексу.

Позивач також зазначає в скарзі, що не існує самого факту порушення, оскільки несанкціонованого газопроводу у її домоволодінні не було. Вважає, що сама по собі відсутність у проектно-схемному ескізі підключення будинку до газорозподільної системи чи узгодження облаштування газового відводу до теплиці не свідчить про наявність несанкціонованого газопроводу, тому що в даному випадку, на її думку, немає двох обов`язкових ознак несанкціонованого газопроводу: фізичного з`єднання (зокрема, вварення, врізання) газового відводу з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання та не облікованих витрат (споживання) природного газу через цей газовий відвід комерційним вузлом обліку (лічильником газу). На підтвердження цим обставинам посилається на світлини, долучені нею до позовної заяви.

Наголошуючи на тому, що труба, до якої було приєднано водяну шлангу, по якій газ проходив до котлів у теплицях, входила до стіни будинку, де відбір газу відбувався через мережу газової колонки, яка була приєднана до лічильника газу, позивач підтверджувала це саме своїми світлинами.

Але колегія визнає такі ствердження позивача неспроможними, а до фотознімків позивача відноситься критично.

Так, фотознімки здійснені та долучені позивачем лише через майже 2 роки з дати обстеження домоволодіння позивача працівниками відповідача та складання акту про порушення.

Крім того, впродовж длини всієї розподільчої труби газопостачання (нижче флан-

цевого з`єднання, на протязі нього та вище) по будинку йде тріщина, яка залагоджена, але дуже добре проглядається. Та мережа, про яку зазначає позивач як законну, входить до будинку саме крізь цю тріщину на висоті, де газ обліковується лічильником. Але надані на теперішній час світлини не доводять ті обставини, що 22.03.2018р. труба знаходилась саме у зафіксованому на фотознімках місці.

Та, навпаки, таке положення труби суперечить зібраним працівниками відповідача матеріалам та віозапису, оглянутим судом першої інстанції при розгляді справи, де під`єднання цієї труби відбувається із крану у стіні після фланцевого з`єднання, але до входу труби в будинок та до приладу обліку, функціонує на подачу газу до теплиці, зокрема до котлів, які розташовані у теплицях.

Так, з відео також вбачається, що вказаний газопровід було приховано серед інших гнучких шлангів аналогічного кольору (зелений), які знаходяться у теплиці та встановлено факт подачі газу, зокрема при поверненні крану шум від газу у котлі стихає або наростає. Окрім того, з відео чітко видно, що труба від газопроводу на теплицю виходить саме з крану на основній трубі подачі газу до будинку, а не з щілини у стіні, про що зображено на фотокартаках, долучених позивачем до позову.

Ці обставини ретельно дослідив суд, рахуючи навіть цеглини у будинку як базу для визначення рівня входження відгалуженої труби до загальної розподільчої труби газопроводу.

Таким дослідженням відеозапису встановлено, що труба входить у газопровід на висоті розміру двох-трьох цеглин від фланцевого з`єднання, а тому суд правильно визнав сумнівними долучені позивачем фотодокази, які зроблені вже після відключення позивача від газопостачання, що не виключає наявність несанкціонованого газопроводу і спростовують доводи позивача про підключення через колонку, оскільки висота розташування труби вже не дві-три три цеглини, як під час встановлення порушення, а значно вище - п`ять цеглин від фланцевого з`єднання.

Отже, суд обґрунтовано визнав хибними доводи позивача про входження відгалуженої труби, від якої опалювались котли, до будинку на рівні обліку газу.

Зазначено позивачем і про помилковість міркувань суду щодо законності і обґрунтованості рішення комісії з розгляду актів, оскільки комісія була створена не у відповідності до вимог Кодексу ГРМ, а тому була неправомочною.

Згідно положень п. 8 гл. 5 Розділу XI Кодексу ГРС, Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Відповідно до положення п. 11 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акг-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно з пунктом 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора.У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

Позивач наголошує, що неповноважність складу комісії з розгляду актів про порушення під час розгляду складеного у відношенні неї акту полягає в тому, що вона може складатись тільки з представників відповідача у разі, якщо від участі у засіданні комісії відмовляться уповноважений представник метрологічної організації та територіального орагну Регулятора.

Але відповідач не мав доводи факт відмови в делегуванні представника на засідання комісії з боку метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

Вбачається, що комісія з розгляду акту відносно позивача засідала у складі п`ятьох членів, троє з яких є працівниками відповідача, а інші двоє - начальник управління в Запорізькій області АТ «Правовий Альянс» і аудитор І категорії, що не суперечить приписам вище наведеної норми Кодексу ГРМ.

Оскільки доводи скарги про неправомірність дій працівників відповідача при складанні акту про порушення, невідповідність складених відповідачем документів вимогам Кодексу ГРМ, неправомочність складу коміїі з розгляду актів, відсутність самого факту вміненого порушення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розглялу справи, то є безпідставними і решта стверджень позивача про протиправність складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, а також щодо неправомірності відключення від газопостачання. В такому разі газопостачання не може бути поновлено позивачу у обраний ним спосіб - шляхом зобов`язання здійснити це за рахунок відповідача.

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає апеляційниу скаргу позивача необгрутнтованою в цілому, а тому у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2020 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.