Провадження № 2/643/3858/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути на його користь борг за договором позики від 09.12.2018 року , еквівалентній 368400,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.07.2020 року складає 10270218, 36 гривен (десять мільйонів двісті сімдесят тисяч двісті вісімнадцять ) гривен 36 копійок та судові витрати в розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять ) гривен.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.12.2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким позивач позичив відповідачу грошові кошти у сумі 60000 доларів США для ведення фінансової діяльності. На виконання вказаного договору сторонами в присутності свідка ОСОБА_3 складено письмову розписку, що підтверджує факт передання грошових коштів. Виконання вказаного договору за усною домовленістю між сторонами повинно відбуватись за адресою проживання позивача у справі. Зокрема, сторони домовились, що грошові кошти відповідач отримував у позивача вдома та повернути їх він має у період до 01.03.2019 року шляхом фактичної передачі готівкових коштів позивачу у нього вдома. В обумовлений у розписці час позивачеві гроші відповідачем не повернув ,на телефоні дзвінки не відповідає ,зустрічей уникає , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором позики .

Позивач в судове засідання не з`явився , про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача , позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив.

За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.12.2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким позивач позичив відповідачу грошові кошти у сумі 60000 доларів США для ведення фінансової діяльності.

На виконання вказаного договору сторонами в присутності свідка ОСОБА_3 складено письмову розписку, що підтверджує факт передання грошових коштів. Виконання вказаного договору за усною домовленістю між сторонами повинно відбуватись за адресою проживання позивача у справі. Зокрема, сторони домовились, що грошові кошти відповідач отримував у позивача вдома та повернути їх він має у період до 01.03.2019 року шляхом фактичної передачі готівкових коштів позивачу у нього вдома.

Всупереч прийнятим на себе зобов`язанням відповідач умови договору не виконав та грошові кошти позивачу не повернув.

Так, в розписці про отримання грошових коштів відповідач зазначив про обов`язок сплати пені в розмірі 1 відсотку від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

На день подання цього позову, тобто станом на 27.07.2020 зобов`язання прострочене на 514 днів, таким чином сума пені за прострочення зобов`язання становить: 60000*514*1%=308400 доларів США.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума: (60000$+308400$)*27,8779 (курс НБ`У станом на день складання позову)=10270218,36 грн.

Статтею 2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Відповідно до положення ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини;

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положенням ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є односторонньою угодою, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 13.12.2017 р. у справі № 309/3458/14-ц.

На підставі ст.1047ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оригінал договору позики (боргової розписки) находиться у позивача та наданий суду, чим підтверджується невиконання відповідачем договірних зобов`язань по поверненню грошових сум .

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув позивачу отримані грошові кошти, чим порушив умови договору, то суд дійшов висновку, про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми позики в розмірі 60 000 доларів США , що за курсом НБУ станом на 24.07.2020 року складає 10270218, 36 гривен (десять мільйонів двісті сімдесят тисяч двісті вісімнадцять ) гривен 36 копійок . Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором судом не встановлено.

Суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 09.12.2018 року , еквівалентній 368400,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.07.2020 складає 10270218, 36 гривен (десять мільйонів двісті сімдесят тисяч двісті вісімнадцять ) гривен 36 копійок та судові витрати в розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять ) гривен.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційної інстанції , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.