Справа № 694/1427/20 Провадження №4-с/694/12/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.11.2020 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Звенигородським РО УМВД України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 ), суб`єкт оскарження: Державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса 20200, Черкаська область, місто Звенигородка, провулок Віктора Погорілого, будинок 1, , тел. ), сторона виконавчого провадження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 03.08.2016 року, адреса: АДРЕСА_2 ) на рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище скаргою на дії державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо накладення арешту під час виконавчого провадження з виконання рішення Ватутінського міського суду Черкаської області у справі № 690/147/20 про стягнення з ОСОБА_1 , судових витрат у розмірі 2500 грн..

Вирішуючи питання про відкриття провадження на підставі скарги з доданими до неї матеріалами суд приходить до висновку про необхідність передачі справи за підсудністю до Ватутінського міського суду Черкаської області, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст.448ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих матеріалів до неї, на підставі яких Звенигородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження, виконавчий документ було видано Ватутінським міським судом Черкаської бласті, який розглянув справу № 690/147/20, як суд першої інстанції, а відтак вищевказана скарга не підсудна Звенигородському районному суду Черкаської області.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Частиною 9 ст.187ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.31ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна в силу вимог ст. 448 ЦПК України, оскільки Звенигородський районний суд Черкаської області не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної скарги та розгляд скарги призведе до порушення права скаржника на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Ватутінський міський суд Черкаської області.

Керуючись ст.ст.27,31,187,353,354,448 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Звенигородським РО УМВД України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 ), суб`єкт оскарження: Державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса 20200, Черкаська область, місто Звенигородка, провулок Віктора Погорілого, будинок 1, , тел. ), сторона виконавчого провадження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 03.08.2016 року, адреса: АДРЕСА_2 ) на рішення державного виконавця - передати на розгляд за підсудністю до Ватутінського міського суду Черкаської області (вул. Будівельна 1, м. Ватутіне, Черкаська область).

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І. Сакун