Справа № 428/9483/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Луганська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців, окрім заявника, у спадкодавця немає. На час смерті матері заявник мешкала з нею, але була зареєстрована за іншою адресою. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували з ким ОСОБА_3 була зареєстрована на день смерті. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 вдвох за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що заявник ОСОБА_2 є гарною подругою її двоюрідної сестри. Вона, ОСОБА_4 , знайома із заявником та її матір`ю ОСОБА_3 з дитинства, вона періодично їздила до них у гості. Їй відомо, що заявник та її ати проживали разом вдвох у квартирі матері заявника в м. Луганську у кварталі ОСОБА_5 з 2010 року. Заявник проживала із матір`ю у зв`язку із поганим психічним станом матері. Зокрема, мати заявника після жорстокого вбивства її іншої доньки періодично вбігала з дому, вистрибувала з вікна тощо, тобто не була здатна доглядати сама за собою. Останній вона, ОСОБА_4 , була в гостях у заявника та її матері у березні 2020 року, з ними ніхто інший не проживав. У матері заявника на день її смерті не було чоловіка або інших дітей, крім заявника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.12.1968 Артемівською міською радою Перевальського району Луганської області, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком записаний ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 31.07.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 одружились 31.07.1999, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис 393. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_9 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 02.10.1999 Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.04.2000 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав №31380906 від 21.09.2011 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 28.08.2020 Луганським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганськ Луганської області.

З довідки № 29, виданої 10.11.2020 «Міським комунальним підприємством «Центрожилком» Луганської народної республіки» Філіал № 1», вбачається, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з померлою ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аналогічні відомості викладені в копії акту про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 955 від 10.11.2020.

26.10.2020 ОСОБА_4 в інтересах заявника звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 241/02-31, винесеної 26.10.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В., ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не має можливості надати необхідні документи, які б підтверджували з ким ОСОБА_3 була зареєстрована на день смерті, так як ці документи знаходяться на території непідконтрольній українській владі. При цьому нотаріусом було встановлено, шо померла ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем вдвох на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

На думку суду, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем вдвох на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем вдвох на час відкриття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин того що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо ці обставини підтверджуються іншими належними, допустимими і достатніми доказами.

Суд зазначає, що факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 вдвох станом на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно підтверджується показаннями свідка, зміст яких наведений судом вище. Крім того, додатково цей факт підтверджують письмові докази, які також наведені судом вище.

Отже, ОСОБА_2 постійно проживала вдвох разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання вдвох ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 21 квітня 2020 року.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін