Справа № 236/3580/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Сердюк Н.В.,

за участю секретаря - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Об`єднаної територіальної громади м.Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красний Лиман, Донецької області, померла його баба ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ціла частка якого належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Краснолиманською ДНК 26.03.1991 за реєстровим № 2-660 та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Краснолиманською ДНК 26.03.1991 за реєстровим № 2-658. Друга 4/5 частка будинку належать позивачу на підставі договору дарування, посвідченого 14.05.1997 року приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Донецької області Адамовичем В.І. за реєстровим № 1101, зареєстрованого 13.12.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За життя 14.05.1997 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до змісту якого, все майно, яке належало на час смерті заповідала своєму онукові- ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Донецької області Адамовичем В.І. за реєстровим № 1102, на теперішній час не змінений та не скасований. Згідно постанови державного нотаріуса Лиманської державої нотаріальної контори від 29.09.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку спадкового майна, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно на ім`я спадкодавця, а саме на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином на теперішній час позивач позбавлений права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання.

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 36).

Відповідач - представник об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить ухвалити обгрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавствава, про що суду надав відповідну заяву (а.с.44).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.02.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лиман Донецької області померла ОСОБА_2 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ціла частка якого належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Краснолиманською ДНК 26.03.1991 за реєстровим № 2-660 та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Краснолиманською ДНК 26.03.1991 за реєстровим № 2-658 (а.с.16).

Друга 4/5 частка будинку належать позивачу на підставі договору дарування, посвідченого 14.05.1997 року приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Донецької області Адамовичем В.І. за реєстровим № 1101, зареєстрованого 13.12.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 34682451 (а.с.8). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За життя 14.05.1997 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до змісту якого, все майно, яке належало на час смерті заповідала своєму онукові- ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Донецької області Адамовичем В.І. за реєстровим № 1102, на теперішній час не змінений та не скасований. На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, що також підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 29.09.2020, інші спадкоємці відсутні (а.с.15). Згідно постанови державного нотаріуса Лиманської державої нотаріальної контори від 29.09.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку спадкового майна, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні документи, які підтверджували право власності на спадкове майно на ім`я спадкодавця, а саме на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_3 , що підтверджується наданими позивачем копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про народження батька позивача № НОМЕР_3 від 03.08.1949 року (а.с.19) . Позивач ОСОБА_1 як спадкоємиць на теперішній час позбавлений права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання. Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 66,1 кв.м., в тому числі житловою 39,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, льох Б, сарай В, сарай Г, вбиральня, душ Ж, колонка №1, огорожа №2, дані про те, що будинок побудований самочинно відсутні (а.с.11-13). Згідно звіту № 180/02, виготовленого КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов"янськ, вартість зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 174964,00 гривень (а.с.21). Відповідно інформації від 03.11.2020 року, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, землевпорядна документація на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 до архіву відділу не надходила, інформація щодо власника або користувача земельної ділянки відсутня (а.с.33). Відповідно інформації від 30.10.2020 року, наданої державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Алексєєвою В.Є., після смерті ОСОБА_2 , яка на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , заведено спадкову справу №209/2020 за заявою №741 від 29.09.2020 року від ОСОБА_1 , про прийняття спадщини за законом, від інших спадкоємців за законом чи за заповітом на надходило, свідоцт про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалось (а.с.34-35). Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті13 Конвенції пр озахист правлюдини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Керуючись ст. 15, 16, 25, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1269 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається з:1/5 частки житлового будинку А-1, загальною площею 66,1 кв.м., в тому числі житловою 39,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, льох Б, сарай В, сарай Г, вбиральня, душ Ж, колонка №1, огорожа №2 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 30.11.2020.

Головуюча суддя -