Ухвала

24 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 754/15530/17

провадження № 61-16260ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії та здійснити перерахунок заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») відновити надання якісних послуг з централізованого опалення за договором № НОМЕР_1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, які відповідають встановленим санітарним нормам в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом усунення несанкціонованого втручання в систему опалення власника квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язати ПАТ «Київенерго» здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з централізованого опалення, у зв`язку з наданням вказаної послуги неналежної якості, яка не відповідає санітарним нормам, в квартирі АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 05 травня 2015 року між ним та ПАТ «Київенерго» було укладено договір № 201 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню в квартирі АДРЕСА_1 . Не зважаючи на обов`язки взяті на себе відповідачем щодо надання послуг відповідної якості, станом на сьогоднішній день одна з кімнат квартири опалюється неналежним чином. Таке грубе порушення умов договору триває з початку опалювального сезону 2016 року, у зв`язку з чим він неодноразово звертався із відповідними заявами до відповідача. Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Деснянський районний суд м. Києва рішенням від 06 лютого 2020 року позов задовольнив. Зобов`язав КП «Київтеплоенерго» відновити надання якісних послуг з централізованого опалення, які відповідають встановленим санітарним нормам в квартирі АДРЕСА_1 . Зобов`язав КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2016 року. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд постановою від 30 вересня 2020 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 6 лютого 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предмет спору, підстави позову, встановлені судом правовідносини та застосовані до них правові норми свідчать про те, що ця справа відноситься до справ про захист прав споживачів.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної скарги) - 2 102 грн.

Позов ОСОБА_1 в частині зобов`язання ПАТ «Київенерго» здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з централізованого опалення фактично є вимогою про зменшення оплати послуг з централізованого опалення, яка, з огляду на матеріали скарги, станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн).

Отже ця справа є малозначною в силу вимог пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії та здійснити перерахунок заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко