Справа № 182/3695/20
Провадження № 2/0182/1960/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.11.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, посилаючись на наступне.

ОСОБА_3 - її мати. Їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 18.08.2019 року мати, яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла. На день смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту за життя мати не залишила, а тому після її смерті відкрилась спадщина в порядку спадкування за законом. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкове майно одержують особи за законом. Право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її брат ОСОБА_2 . У встановлений законом строк вона звернулася до державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачової Л.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , де їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_1 . Для вирішення питання по оформленню спадщини їй було запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Згідно виписки з погосподарської книги № 1, виданої виконкомом Червоногригорівської селищної ради, ОСОБА_3 являється власником об`єкту по господарського обліку № 0587-1 - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, виділеній ОСОБА_3 :

-для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га;

-для ведення особистого селянського господарства, площею 0,51 га.

Мати вважала, якщо у погосподарській книзі № 1 с.Борисівка вона являється власником об`єкту погосподарського обліку № 0587-1 - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , то більше нічого не потрібно робити. Відповідач по справі не заперечує проти прийняття нею спадкового майна. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.49), відповідач проти позовних вимог не заперечував (а.с.30).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.12, 46-47), яка доводилась матір`ю сторонам по справі та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). Померлій ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7). Заповіту на даний житловий будинок за життя спадкодавиця не залишила, а тому після її смерті відкрилась спадщина в порядку спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є сторони по справі діти спадкодавці (а.с.13-17). У встановлений законом строк позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачової Л.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.39), однак, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.9). Згідно виписки з погосподарської книги № 1, виданої виконкомом Червоногригорівської селищної ради, ОСОБА_3 являється власником об`єкту по господарського обліку № 0587-1 - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7). Спірний житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, виділеній ОСОБА_3 : для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,51 га. (а.с7). Відповідач по справі не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (що складається з: житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 81,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м.; літньої кухні (літ.«Б»); сараю (літ.«В»); гаражу (літ.«Г»); підвалу (літ.«Д»); вбиральня (літ.«Е»); спорудження № 1,2), у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал