Справа № 308/6448/18
У Х В А Л А

26 листопада 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

розглянувши заяву адвоката Марченко Романа Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського апеляційного суду із заявою про забезпечення позову 09 листопада 2020 р.

Просила забезпечити позов шляхом:

-накладення арешту на майно за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке оскаржено в судовому порядку;

-заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» вчиняти дії із реалізації майна за адресою: АДРЕСА_1 (лот 449428 та 449431);

-зобов`язати ДП «СЕТАМ» зупинити торги з добровільного продажу майна за адресою: АДРЕСА_1 , які призначені на 11.11.2020 р. по лоту № 449428;

-зобов`язати ДП «СЕТАМ» зупинити торги з добровільного продажу майна за адресо: АДРЕСА_1 , які призначені на 11.11.2020 р. по лоту № 449431.

На обґрунтування заяви вказала, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2020 р. у задоволені позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. та ТОВ «Кей-Колект» про визнання незаконними рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено. Не погоджуючись із цим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Однак, ТОВ «Кей-Колект» 17.09.2020 р. (до закінчення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції) виставило через ДП «СЕТАМ», як добровільний продаж, предмет спору, а саме нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (лот 449428 та 449431).

Указані дії свідчать про намагання Товариством у незаконний спосіб реалізувати майно, право власності на яке оспорюється у суді.

Відтак, є усі підстави вважати, що спірне майно може бути відчужено на користь третіх осіб, а в разі невжиття заходів забезпечення позову, у випадку задоволення позовних вимог, майбутнє судове неможливо буде виконати.

Колегія суддів вважає, що заяву про забезпечення позову належить задовольнити частково, з таких мотивів.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з п.п.1,2,4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 19 частини першої статті 150 ЦПК України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. і ТОВ «Кей-Колект» із вимогою про визнання незаконними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Предметом спору виступає квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на це майно позивач набула в березні 2008 р. ТОВ «Кей-Колект» у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», набуло право власності на цю квартиру. Позивач вважає таку реєстрацію прав незаконною.

Рішенням Ужгородського міьскрайонного суду від 04 вересня 2020 р. у задоволені позову було відмовлено.

Позивач оскаржила це рішення у апеляційному порядку, однак до набрання рішенням суду законної сили, ТОВ «Кей-Колект» виставило за допомогою ДП «СЕТАМ» спірне майно на продаж, що підтверджується роздруківками із сайту ДП «СЕТАМ», датою проведення аукціону вказано 11 листопада 2020 р.

Очевидно, що в разі невжиття заходів забезпечення позову є ризики, що спірне майно може бути реалізовано на електронних торгах. Указані дії необхідно попередити, оскільки існує спір щодо правомірності переходу до ТОВ «Кей-Колект» права власності на майно, яке було передано позивачем у іпотеку, і щодо якого відбуваються електронні торги.

У випадку невжиття заходів забезпечення позову та за умови ухвалення судового рішення на користь позивача виконати таке рішення буде складно або взагалі неможливо, адже під час розгляду справи по суті спірне майно може бути будь-яким способом відчужене третім особам, і позивачем надаються докази цього, а саме скріншот із інтернет сайту СЕТАМ, що ставить під загрозу виконання майбутнього судового рішення, знову ж таки, у випадку задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є спів мірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і ніяким чином не порушують прав учасників спору, а навпаки, зможуть забезпечити рівність таких прав.

Ужиття заходів забезпечення позову захистить права позивача у випадку задоволення його позовних вимог. Інтереси та права інших учасників спірних правовідносин таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, дії із реалізації спірного майна шляхом проведення електронних торгів будуть поновленні.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.149,150,153, 260,261 ЦПК України,-

у х в а л и в :

1. Заяву адвоката Марченко Романа Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково. 2.Заборонити ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії стосовно спірного нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Судді: