Справа № 647/3304/20
Провадження № 2/647/796/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.

за участю секретаря Татаровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року до Бериславського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якому вона просила накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, встановив наступне.

Згідно ч.1, ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (надалі - постанова Пленуму ВСУ) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВСУ - згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовної заяви вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 дійсно виник спір, предметом якого є заборгованість за договором позики в сумі 334143,08 грн.

В позасудовому порядку спір між сторонами не врегульовано.

Разом з тим, позивач не надала суду жодних доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Крім того позивач також не надала суду жодних доказів того, що вказаний в заяві про забезпечення позову будинок чи інше нерухоме майно дійсно належать на праві власності відповідачці. При цьому, з вимогами про витребування таких доказів позивач до суду не звертався.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149 - 153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р.Р.Волошин