Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3738/20 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Шевчук А.М.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м.Житомирі цивільну справу №296/3738/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Шалоти К.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначало, що 13.06.2008 між сторонами було укладено кредитно-заставний договір №ZRZ0A800000008, за умовами якого, відповідач отримав кошти у сумі 21174,58 доларів США, однак умов договору належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 16.04.2020 утворилася заборгованість у розмірі 211057,76 доларів США. АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути лише частину заборгованості, а саме 645,04 доларів США заборгованість за нарахованими відсотками за період з 15.05.2012 по 16.04.2020 рік.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. Зокрема вказує, що суд першої інстанції належним чином не дослідив розрахунок заборгованості наданий позивачем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що строк кредитування закінчився 12.06.2013, а тому право банку нараховувати передбачені договором відсотки припиняється. При цьому, суд зазначив, що матеріали справи не містять будь-якого детального розрахунку заборгованості по відсоткам, а лише містить зазначення про їх сукупний розмір 645, 04 дол. США за період з 15.05.2012 по 3.04.2020.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.08.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитно-заставний договір №ZRZ0A800000008, за умовами якого, відповідач отримав кошти у сумі 21174,58 доларів США та зобов`язався повернути вказані кошти і сплатити проценти за користування кредитом строком до 12.06.2013 року. У забезпечення зобов`язань відповідача щодо повернення коштів, умовами договору передбачено заставу, предметом якої є автомобіль марки Mercedes-benz E220, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

За розрахунком Банку, заборгованість за кредитно-заставним договором №ZRZ0A800000008 від 13.08.2008 станом на 16.04.2020 складає - 211057, 76 дол. США, з яких: 17739,97 дол. США - заборгованість за кредитом; 9535,07 заборгованість за відсотками; 6987,75 дол. США заборгованість за комісією; 17679497 дол. США пеня.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на право вимагати від боржника будь-якої суми заборгованості, просило стягнути заборгованість, по відсоткам за користування кредитом, яка становить 645,04 доларів США, за період з 15.05.2012 по 16.04.2020 року.

Відповідно до умов кредитно-заставного договору від 13.06.2008, встановлений строк кредитування закінчився 12.06.2013 року.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на дату закінчення договору 12.06.2013 заборгованість по відсоткам складала 9535, 07 дол. США, станом на 15.05.2012 заборгованість по відсоткам складала 8890, 03 дол. США.

Таким чином, незважаючи на те, що позивач просив стягнути з відповідача 645,04 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 15.05.2012 по 16.04.2020, фактчино цей розмір заборгованості становить за період з 15.05.2012 по 12.06.2013 (9535,07 дол. США 8890, 03 дол. США = 645,04 дол. США).

Доказів на спростування позовних вимог відповідач не надав.

Враховуючи те, що фактичні обставини справи не відповідають висновкам суду першої інстанції, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

За правилами ст.141 ЦПК України апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2 102 грн та за подання апеляціної скарги в сумі 3 153 грн, а всього 5 255 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам за період з 15 травня 2012 року по 12 червня 2013 року в розмірі 645, 04 дол. США та 5 255 грн содових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді