Провадження № 2/127/4927/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про вчинення певних дій, в подальшому збільшивши позовні вимоги, відповідно до яких просив суд ухвалити рішення яким:

- встановити факт, що протоколи, долучені до реєстраційної справи для вчинення держреєстратором Стрижавської селищної ради реєстраційної дії щодо ОСОБА_3 , яка відбулася 05.02.19 р. зокрема: позачергових загальних зборів членів КС "Злагода" від 28.12.15 р.; засідання спостережної ради від 25.12.18 р. та від 25.01.19 р., підроблені; недійсні; підлягають скасуванню; порушують засади діяльності КС "Злагода", встановлених законом "Про кредитні спілки", Статутом спілки, "Положенням про спостережну раду КС "Злагода", чим утиснуті права та інтереси позивача як члена спілки та її вкладника і вимагають судового захисту, у т.ч. з огляду усунення від участі в управлінні діяльністю спілки, і видають умисне ведення держреєстратора в оману;

- встановити факт, що за 4,5 календарні роки відповідно до Закону "Про кредитні спілки" органи управління КС "Злагода" не сформовані;

- встановити факт, що з грудня 2015 р. штатні працівники КС "Злагода" відсутні;

- встановити факт, що на загальних зборах членів КС "Злагода" від 28.12.15р., проведених в м. Вінниці, вул. Максимовича 6 , відсутній кворум, що є підставою для визнання їх рішення недійсним і підлягаючим скасуванню;

- встановити, що фактичне місцезнаходження КС "Злагода" невідоме, використання застарілої з травня 2016 р. адреси: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82, к. 610 є незаконним, підробленим, чим держреєстратора Стрижавської селищної ради умисно введено в оману і призвело до незаконної держреєстрації ОСОБА_3 , яка відбулася 05.02.19р.;

- встановити факт, що до реєстраційної справи, поданої держреєстратору Стрижавської селищної ради, внесені завідомо недостовірні відомості з підробленням службових документів і незаконним використання печатки КС "Злагода";

- згідно ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу з направленням до прокуратури для притягнення винних осіб до відповідальності з огляду вчинення кримінально караних дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу з мережі інтернет стало відомо, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2018 року у справі №802/1024/18 скасовано запис про державну реєстрацію ОСОБА_3 як керівника КС «Злагода». Згодом, ОСОБА_3 заявив, що повторно зареєстрував себе керівником КС «Злагода», що вказує на використання для цього підроблених документів, оскільки існує певна процедура призначення голови правління - рішенням спостережної ради згідно ст. 15 Закону України «Про кредитні спілки», якої фактично немає, чим порушено право позивача як члена спілки брати участь в управлінні нею, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив у позові ОСОБА_1 відмовити. Вважає, що позов є надуманим, необґрунтованим. Крім того, ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки позовні вимоги стосуються лише КС «Злагода», а не фізичної особи ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З наявної в матеріалах справи (а.с. 27) Виписки з ЄДРПОУ від 05.02.2019 року суд встановив, що значиться зареєстрованою юридична особа - кредитна спілка «Злагода», ідентифікаційний код юридичної особи 26423413, код КВЕД 64.92 - інші види кредитування, місцезнаходження юридичної особи: 21009, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 82, офіс 610, керівником і підписантом є ОСОБА_3 , діяльність юридичної особи не припинена.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вступив до КС «Злагода» 01.09.2004 року та є вкладником (членом) КС «Злагода».

Відповідно до протоколу №1 позачергових зборів членів кредитної спілки «Злагода» від 06.05.2016 року було обрано головою правління КС «Злагода» ОСОБА_3 (а.с. 91).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2018 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради - Утюка Володимира Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - кредитна спілка «Злагода», ОСОБА_3 про скасування реєстраційного запису скасовано. Зобов`язано Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради здійснити реєстраційні дії шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про визнання недійсним у повному обсязі, за всіма пунктами порядку денного, рішення позачергових загальних зборів членів кредитної спілки «Злагода», проведених 06.05.2016 у місті Вінниці за адресою: площа Театральна 1, в тому числі щодо зміни керівника КС «Злагода» () та складу підписантів, а саме: " ОСОБА_3 , 06.05.2016 - керівник". В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 95-98).

На а.с. 116-118 міститься копія положення про спостережну раду кредитної спілки «Злагода».

Позивачем надано суду копію акту державного виконавця від 26.06.2018 року, яким встановлено, що при виході за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82/610 майна належного КС «Злагода» не виявлено, кредитна спілка за даною адресою не перебуває (а.с. 13).

На виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 року про витребування доказів, державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області надано наступні документи: скан-копія заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 3 арк.; скан-копія протоколу №3-н засідання спостережної ради Кредитної спілки «Злагода» на 4 арк.; скан-копія квитанції на 1 арк.; скан-копія протоколу позачергових загальних зборів членів Кредитної спілки «Злагода» на 5 арк. (а.с. 69-82).

За змістом ст. ст. 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_3 , у якому просив суд:

- встановити факт, що протоколи, долучені до реєстраційної справи для вчинення держреєстратором Стрижавської селищної ради реєстраційної дії щодо ОСОБА_3 , яка відбулася 05.02.19 р. зокрема: позачергових загальних зборів членів КС "Злагода" від 28.12.15 р.; засідання спостережної ради від 25.12.18 р. та від 25.01.19 р., підроблені; недійсні; підлягають скасуванню; порушують засади діяльності КС "Злагода", встановлених законом "Про кредитні спілки", Статутом спілки, "Положенням про спостережну раду КС "Злагода", чим утиснуті права та інтереси позивача як члена спілки та її вкладника і вимагають судового захисту, у т.ч. з огляду усунення від участі в управлінні діяльністю спілки, і видають умисне ведення держреєстратора в оману;

- встановити факт, що за 4,5 календарні роки відповідно до Закону "Про кредитні спілки" органи управління КС "Злагода" не сформовані;

- встановити факт, що з грудня 2015 р. штатні працівники КС "Злагода" відсутні;

- встановити факт, що на загальних зборах членів КС "Злагода" від 28.12.15р., проведених в м. Вінниці, вул. Максимовича 6 , відсутній кворум, що є підставою для визнання їх рішення недійсним і підлягаючим скасуванню;

- встановити, що фактичне місцезнаходження КС "Злагода" невідоме, використання застарілої з травня 2016 р. адреси: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82, к. 610 є незаконним, підробленим, чим держреєстратора Стрижавської селищної ради умисно введено в оману і призвело до незаконної держреєстрації ОСОБА_3 , яка відбулася 05.02.19р.;

- встановити факт, що до реєстраційної справи, поданої держреєстратору Стрижавської селищної ради, внесені завідомо недостовірні відомості з підробленням службових документів і незаконним використання печатки КС "Злагода".

Отже, такий спосіб захисту, як визнання відсутності штатних працівників КС "Злагода", кворуму на загальних зборах членів КС "Злагода" від 28.12.15р., проведених в м. Вінниці, вул. Максимовича 6, що органи управління КС "Злагода" не сформовані, що фактичне місцезнаходження КС "Злагода" невідоме, що держреєстратора Стрижавської селищної ради умисно введено в оману, тощо не є способом захисту цивільних прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам.

Вказані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18).

Разом з тим, необхідно звернути увагу, що ОСОБА_1 будь-яких позовних вимог по даній цивільній справі до Крединої спілки «Злагода» чи до держреєстратора Стрижавської селищної ради не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Ними можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст. 80 ЦК України).

Відповідно до ст. 46 ЦПК України цивільна процесуальна правоздатність - це здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною 1 ст. 47 ЦПК України закріплено визначення поняття цивільна процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Саттею 51 ЦПК України урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.

Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, тому слід зазначити, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Неналежними сторонами в цивільному процесі будуть ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. Неналежний відповідач не повинен відповідати по пред`явленому до неї в суді позову.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом та не подав суду клопотання про заміну відповідача, хоча таке право надане виключно позивачу, відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Звертаючись до суду з вказаними вище позовними вимогами до фізичної особи - ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 обґрунтував позовні вимоги тим, що його права порушено як члена КС «Злагода» керівником КС «Злагода» - ОСОБА_3 .

Отже, фактично спір у даній справі виник між кредитною спілкою та членом даної кредитної спілки стосовно управління цією кредитною спілкою (юридичною особою), а тому ОСОБА_3 як фізична особа є неналежним відповідачем у даній справі та на нього не можуть бути покладені ті обов`язки, про вчинення яких заявив ОСОБА_1 у поданій до суду позовній заяві.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, обрав спосіб захисту прав та інтересів, що не відповідає установленим законом нормам, а також указав неналежного відповідача, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вчинення певних дій слід залишити без задоволення.

Оскільки ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 24, 80 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10-13, 42, 46-48, 51, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вчинення певних дій - залишити без задоволення.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: