РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за позовом виконавчого комітету Жмеринської міської ради в особі органу опіки і піклування в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача 18 серпня 2020 року звернувся до суду з цим позовом, в якому вказав, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком в свідоцтві про народження записаний і являється ОСОБА_3 , який на час подачі позову до суду перебував на роботі за кордоном. Службу у справах дітей Жмеринської міської ради 11 серпня 2020 року було повідомлено про те, що малолітня ОСОБА_5 доставлена швидкою допомогою до КНП «Жмеринська ЦРЛ» в стані алкогольного сп`яніння, з діагнозом "токсична дія алкоголю". Зі слів дитини, мати примушувала її вживати спиртне. З данного приводу 12 серпня 2020 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини, яка прийшла до висновку про відібрання дитини у відповідача без позбавлення її батьківських прав, з подальшим зверненням до суду.

Враховуючи, що з боку відповідача вбачається свідоме ухилення від батьківських обов`язків, нехтування здоров`ям дитини, представник позивача просив відібрати дитину у ОСОБА_5 без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі не меншому за 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дочкою повноліття.

На підтвердження своїх вимог надав ксерокопії: свідоцтва про народження дитини, повідомлення з лікарні, протоколу проведеної співбесіди, протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини та рішення про відібрання дитини від матері.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримує з викладених в ньому підстав, просить його задовольнити, відібрати дитину у ОСОБА_4 і передати її рідній тітці ОСОБА_2 .

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_4 відзиву на позов не надала. У судовому засіданні позов не визнає, просить не відбирати у неї дитину, оскільки вона влаштувалась на роботу, не зловживає спиртними напоями, хоче, щоб дитина проживала з нею. Не заперечує того факту, що давала дитині алкоголь, але чому вона так вчинила, пояснити не може.

Позиція третіх осіб

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснює, що не варто залишати дитину у відповідачки, не вірить, що вона може виправитись. Вважає, що відібрання дитини у матері буде доцільним та таким, що захищає права і відповідає інтересам дитини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні вважає, що можливо не відбирати дитину у матері, оскільки вона виправилась та хоче виконувати свої батьківські обв`язки.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 18 серпня 2020 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.15).

Ухвалою від 21 серпня 2020 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.19).

Підготовче провадження закрите ухвалою суду від 6 листопада 2020 року та призначена справа до судового розгляду. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача батька дитини ОСОБА_3 (а.с.49).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.5).

Відповідно до повідомлення головного лікаря КНП «Жмеринська ЦРЛ» ОСОБА_6 , 10 серпня 2020 року у відділення екстренної медичної допомоги доставлена дитина ОСОБА_5 з діагнозом "токсична дія алкоголю" (а.с.7).

Згідно з повідомленням старшого інспектора з ЮП Жмеринського ВП ГУНП Шихова В., зі слів дитини, її примушувала вживати спиртне мати ОСОБА_4 (а.с.6).

Після проведеної з ОСОБА_5 розмови, службою у справах дітей встановлено, що дитина не хоче проживати з матір`ю та боїться її (а.с.8)

Відповідно до довідки-характеристики від 11 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_4 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, неодноразово покидала сім`ю, надходили скарги від сусідів на неналежне виховання дитини (а.с.9).

У своїй заяві 11 серпня 2020 року ОСОБА_2 просила дозволити влаштувати дитину на тимчасове проживання до неї (а.с.10).

З приводу відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 від матері та зверення з данного приводу до суду, 12 серпня 2020 року проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Жмеринської міської ради, що зафіксовано у протоколі №8 (а.с.11)

Згідно з рішенням виконкому Жмеринської міської ради про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав від 12 серпня 2020 року, вирішено в звязку з виникненням загрози для життя та здоров`я дитини відібрати її у матері, влаштувати дитину в сім`ю родичів, підготувати документи для звернення до суду (а.с.12).

Відповідно до рішення Жмеринської міської ради від 29 жовтня 2019 року №876 Жуковецька сільська територіальна громада добровільно приєдналась до територіальної громади міста Жмеринка (а.с.13).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також визнані відповідачем.

Надані позивачем всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Підставою позову є ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дочки, а також правові норми СК України, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог. Предметом позову є відібрання у відповідача дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дочки.

Цей спір регулюється статтями 155, 170 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Висновки суду

Отже суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд вважає, що в даному випадку факт не належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дочки доведений позивачем та знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Дитину слід передати на виховання її тітці ОСОБА_2 , а з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Розподіл судових витрат між сторонами

Позивач при подачі позову до суду на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від його сплати.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статей 155, 164, 170 СК України, статей 77, 78, 79, 80, 89, 141 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов виконавчого комітету Жмеринської міської ради в особі органу опіки і піклування в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав - задовольнити повністю.

Відібрати дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав.

Дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати її тітці ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої - аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2020 року.

Ім`я (найменування) учасників справи :

Позивач виконавчий комітет Жмеринської міської ради, вул. Центральна, 4 м. Жмеринка Вінницької області, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_2 , ідент.номер НОМЕР_1 ; ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_3 .

Головуючий суддя Костянтин Шепель