СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/263/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ) про визнання договорів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2020р. представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить визнати недійсним з моменту укладання договір позики від 02.05.2018р., укладений між ОСОБА_2 , як позичальником та відповідачем ОСОБА_3 ; договір іпотеки від 02.05.2018р., за яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 81,60 кв.м, житлвою площею 40,00 кв.м.; договір купівлі-продажу від 19.10.2018р, договір купівлі-продажу від 28.08.2020р. та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2020р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.11.2020р. разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 та заборону на відчуження.

В обгрунтування посилався на те, що як відомо позивачу з інформаційної довідки від 16.10.2020 № 228371432 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час власником спірної квартири значиться ОСОБА_6 . Ніяких правовідносин між позивачем і цією особою не існує, підстави набуття спірної квартири у власність даною особою відповідно до ст.ст. 11, 509, 328 УК України позивачу не відомі. Основний принцип забезпечення позову полягає в застосуванні цих заходів пропорційно визначеній легитимній меті, сумірній із заявленими позивачем вимогами. Пропорційність застосування заходів забезпечення позову полягає у дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідача та третіх осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

02.05.2018р. між ОСОБА_3 від імені якого діяв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 785 869,44 грн, що на день укладення цього договору за курсом Національного банку України становить еквівалент 30 000 доларів США.

З метою забезпечення вказаного договору в цей же день між ОСОБА_3 від імені якого діяв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки.

Предметом вказаного договору є квартира АДРЕСА_3 , та належить позивачу на праві приватної власності.

19.10.2018р. між вищевказаними сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 .

Згідно п.1, 2ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що невжиття забезпечення позову у вказаній справі може порушити майнові права та інтереси позивача до ухвалення судом рішення та оскільки предметом спору є квартира АДРЕСА_3 , а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно- задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 та заборону на її відчуження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко