ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8066/20 Справа № 201/1218/20 Суддя у 1-й інстанції - Рибалко Н.І. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги як не поданої

25 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Куценко Т.Р. ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , Держави Україна в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, Президента України, гаранта Конституції та законів України, про визнання перепон в доступі до правосуддя, визнання порушень конституційних прав у діях суддів під час розгляду цивільної справи, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження по вищевказаній справі (а.с. 37).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 звернувся до Запорізького апеляційного суду з апеляційною скаргою (а.с. 40-45).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 липня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, Президента України, гаранта Конституції та законів України, про визнання перепон в доступі до правосуддя, визнання порушень конституційних прав у діях суддів під час розгляду цивільної справи, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2020 року про відмову у відкритті провадження передано голові Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення цієї справи до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку ч. 6 ст. 31 ЦПК України (а.с. 71).

10 липня 2020 року за вих. № 201/1218/20/22-ц/807/2422/20 головою Запорізького апеляційного суду направлено голові Верховного Суду подання щодо вирішення питання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, Президента України, гаранта Конституції та законів України, про визнання перепон в доступі до правосуддя, визнання порушень конституційних прав у діях суддів під час розгляду цивільної справи, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2020 року та направити справу до іншого суду апеляційної інстанції для розгляду (а.с. 72-73).

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2020 року визначено підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, судді Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, держави України в особі судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, судді Запорізького апеляційного суду Кочеткової Ірини Василівни, Президента України, гаранта Конституції та законів України, про визнання перепон в доступі до правосуддя, визнання порушень конституційних прав у діях суддів під час розгляду цивільної справи - Дніпровському апеляційному суду (а.с. 76-77).

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору, з поданням апеляційному суду оригіналу платіжного документу (а.с. 80-83).

Згідно частини 5 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частина 11 статті 272 ЦПК України передбачає, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У апеляційний скарзі ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 свою офіційну електронну адресу не зазначив, тому копія ухвали судді від 19 серпня 2020 року направлялась заявнику для виконання за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі, проте повернулась на адресу суду без вручення, що підтверджується конвертом.

У зв`язку із неотриманням ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 копії ухвали судді та враховуючи необхідність повідомлення судом особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність судового рішення, 16 жовтня 2020 року було повторно направлено ухвалу судді про залишення без руху його апеляційної скарги і усунення недоліків апеляційної скарги.

Крім того, копія ухвали від 19 серпня 2020 року була розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 08 вересня 2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91309440), доступ до вказаного Реєстру є вільним і ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1, як особа, яка звернулась із апеляційною скаргою, мав можливість ознайомитись із вказаним процесуальним документом.

За таких обставин, вважаю, що судом були застосовані всі можливі та передбачені чинним процесуальним законодавством способи повідомлення ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 про наявність ухвали про залишення без руху його апеляційної скарги та необхідність усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Звернувшись до суду з апеляційною скаргою 06 липня 2020 року, ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 тривалий час не цікавиться її подальшим розглядом, не отримує направлену судом кореспонденцію, що свідчить про недобросовісне відношення ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 до своїх процесуальних обов`язків та призводить до порушення строків розгляду справи апеляційним судом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Каракуця проти України» (16 лютого 2017 р.) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про наявність порушення доступу до суду, звернув увагу на строк, протягом якого заявники не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, тому порушення їх прав у розумінні ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 , Держава України в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про наявність ухвали про залишення без руху його апеляційної скарги та про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги, мав можливість отримати копію ухвали або ознайомитися з нею у Єдиному державному реєстрі судових рішень, однак, від свого процесуального обов`язку ухилився, тобто не проявив належної зацікавленості у розгляді справи та станом на 25 листопада 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У встановлений строк недоліки апеляційної скарги не усунуті, тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути.

Так за ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Держави Україна в особі як частки українського народу, корінного мешканця України та представника громади Запорізької області ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2020 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього часу.

Суддя: Т.Р. Куценко