Провадження № 2/686/636/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 Хмельницькийміськрайонний суд

Хмельницькоїобласті в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, порядку ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На обґрунтування свого позову вказала, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року у кримінальній справі №686/5830/19 ОСОБА_2 було визнано винуватим і засуджено за злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробувальним терміном два роки. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 до винуватця ДТП не розглядався.

Підставою для порушення кримінальної справи стала дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 16.12.2018 року, близько 08 год.10 хв. у с. Прибузьке Хмельницького району, де позивачка ОСОБА_1 керуючи автомобілем «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-12 «Стрий-Знам`янка» в напрямку м. Вінниця, в ділянці дії кілометрового стовпчика 281 км.+ 200 м, здійснювала маневр розвороту. В момент коли її автомобіль вже перебував на своїй смузі руху в напрямку м. Хмельницький, у її автомобіль на зустрічну смугу в`їхав інший автомобіль «Mersedec Benz Sprinter»

д.з. НОМЕР_2 під керуванням засудженого ОСОБА_2 , що рухався в напрямку

м. Вінниці, в результаті чого автомобіль «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 , отримав значні механічні ушкодження, а пасажир автомобіля ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІУ страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Автомобіль «Mersedec Benz Sprinter» д.з. НОМЕР_2 під керуванням

ОСОБА_2 , на момент ДТП був застрахований ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується страховим полісом №АК9694855. Строк дії страхового полісу був встановлений з 19.12.2017 року по 18.12.2018 року.

Відповідно до страхового полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складав: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 100000, 00 грн. Розмір франшизи 950,00 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 29.03.2019 року №1204/19-26, який був виготовлений Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, складає 172950,00 грн. При цьому, експертом встановлено, що відновлювати ушкоджений транспортний засіб економічно не доцільно. За висновком експерта вартість автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 у пошкодженому стані становила 88589,10 грн.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» добровільно виплатила позивачу таку різницю в сумі, що склала 83410,91 грн., виходячи з такого розрахунку: 172950,00-88589,10-950,00=83410,90 грн., яку позивач отримала на свій картковий рахунок.

Відповідач ОСОБА_2 відмовився забрати пошкоджений автомобіль позивача у власність, сплативши позивачу різницю між матеріальним збитком та вартістю пошкодженого автомобіля, що визначені експертним шляхом, а також розмір франшизи. За таких обставин вона змушена була продати свій пошкоджений автомобіль за договором купівлі продажу від 23.08.2019 року за ціною у 50000 гривень. Отже, з урахуванням розміру матеріального збитку, викладеного у експертному дослідженні від 29.03.2019 року №1204/19-26 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути різницю між матеріальним збитком (172950,00 грн) та страховою виплатою (83410,90 грн), а також ціною продажі пошкодженого автомобіля (50000,00 грн), що становить 39539,00 грн.

Окрім того, з обвинуваченого на користь цивільного позивача слід також стягнути розмір франшизи в сумі 950,00 грн., за правилами ст. 12 Закону України №1961-ІУ, а також витрати на проведення експертного дослідження в сумі 3768,00 грн., що підтверджується квитанцією №67 від 22.03.2019 року та актом здачі-приймання висновку від 29.03.2019 року. Загальна сума матеріальної шкоди, яка належить до сплати відповідачем на користь позивача, становить 44257,00 грн.

Окрім того, діями відповідача ОСОБА_2 позивачу було завдано і моральну шкоду, яка полягає у тому, що в результаті ДТП вона отримала тривалі емоційні переживання за стан здоров`я близької їй людини, а також нервові потрясіння і страждання через пережитий страх. Окрім того, автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень та фактично був знищений, через що вона тривалий час була позбавлена можливості повноцінно користуватися своїм транспортним засобом. Розмір моральної шкоди, завданої винуватцем ДТП, відповідачем ОСОБА_2 вона оцінює у 50000, 00 грн.

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду відзив, в якому вказав, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не може бути задоволений виходячи з наступного: дійсно,16 грудня 2018року біля 18 години 10 хвилин він рухався на власному автомобілі марки «Mersedec Benz Sprinter» д.з. НОМЕР_2 через село Прибузьке Хмельницького району, зі сторони м. Івано-Франківськ в напрямку м. Вінниця, зі швидкістю більш ніж 50 км/год., так як поспішав на ярмарку. Рух здійснювався у світлу пору доби, видимість дороги була доброю, проїзна частина була асфальтобетонною, місцями покрита ожеледицею, що зазначено в протоколі огляду місця події. У кожному напрямку було по дві смуги руху, які були розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки, а зустрічна смуга руху була розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки, попереду знаходився пішохідний перехід. Раптом він побачив попереду себе автомобіль марки «KIA Ceedд» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, також по лівій смузі руху. Коли між ними була відстань біля 50 метрів, водій ОСОБА_1 раптово, на пішохідному переході в даному селі, почала гальмувати, зупинилась, далі включивши покажчик лівого повороту змінила напрямок свого руху, почала рухатись в напрямку зустрічної смуги руху виконуючи лівий поворот. Такого маневру він не очікував так як перетинати подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки категорично заборонено, ще й на пішохідному переході. Як тільки водій ОСОБА_1 почала змінювати напрямок свого руху, він негайно застосував екстерне гальмування, але так як була невелика відстань до її автомобіля уникнути зіткнення не вдалося, його автомобіль передньою частиною в`їхав в ліву задню бокову частину її автомобіля. Зіткнення автомобілів відбулось дійсно на зустрічній смузі руху, так як під час гальмування на місцями покритій ожеледицею проїзній частині його автомобіль, винесло на зустрічну смугу руху. А тому він вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад злочину, передбачений ч.2 ст. 286 КК України. У вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року, відносно нього суддя зазначив, що судом враховуються і наступні, встановлені у судовому засіданні обставини, зокрема, що до даної дорожньо-транспортної пригоди, окрім дій обвинуваченого, який порушив п.п.12.4, 13.1, 10.1 Правил Дорожнього руху України, призвели і дії водія автомобіля «KIA Ceed» н.з НОМЕР_1 , повідомлення про підозру якому не здійснювалось, проте який здійснюючи поворот ліворуч, в порушення вимог п. 11.4 ПДР та вимог лінії горизонтальної розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, на даній ділянці дороги з двохстороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, виїжджаючи на який забороняється, перетнув при цьому подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки (1.3), перетинати яку заборонено. Окрім того, в матеріалах кримінальної справи №686/5830/19, яку позивач просить витребувати для огляду, є висновок експерта №10.1-0585:18 від 24.01.2019 року в якому зазначено, що в даній «дорожній обстановці при завданих вихідних даних водій автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4,10.7 (ґ), 11.4, 12.4 та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України». Він вважає, що не вирішене у порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення питання наявності вини і водія ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, воно має бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства у зв`язку із даною справою, оскільки в даний час вже сплив термін притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення нею вимог ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується вигною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, зібраними по справі доказами встановлено, що ДТП 16.12.2019 року сталося з вини обох сторін. Оскільки він, як відповідач, порушив вимушено тільки вимоги п.п.10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України суду необхідно прийти до висновку, що його вина у ДТП, яка сталася 16.12.2019 року, складає 10 відсотків. Оскільки позивач ОСОБА_1 грубо порушила вимоги пп.10.1, 10.4, 10.7(ґ), 11.4,12.4 та вимогу лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, створила йому небезпечну ситуацію і аварійну обстановку, її дії також знаходиться в причинному зв`язку з даною пригодою, суду необхідно прийти до висновку, що її вина у ДТП складає 90 відсотків. Відповідно до висновку експерта, про що зазначено в позовній заяві, вартість автомобіля KIACeedд.н. НОМЕР_1 у пошкодженому стані становить 88589,10 грн, разом з тим ОСОБА_1 продала його чомусь лише за 50000 гривень, тобто дешевше ніж його вартість в пошкодженому стані, різниця складає значну для нього суму 38589,00 грн. Він не відмовлявся, як висловлювалася ОСОБА_1 в своїй позовні заяві «забрати». Це питання саме «забрати» взагалі не обговорювалося і йому не зрозуміло, що означає «забрати». Він вважає, що від загальної суми вартості матеріального збитку, з яким він не погоджується, так як він зроблений не ПАТ «Страхова група «ТАС», а приватним експертом за заявою чоловіка позивача 172950,00 грн, необхідно відняти 950 грн. франшизи і суму 99050,00 грн., які повинна виплатити ПАТ «Страхова група «ТАС». Залишається різниця в 73900,00 грн. між матеріальним збитком та страховим відшкодуванням, але це не менше ніж вартість автомобіля «KIA Ceed» дн. НОМЕР_1 у пошкодженому стані, який залишався у розпорядженні позивача і міг бути нотаріально переоформлений на нього, а не проданий за сміхотворну ціну. Таким чином відшкодовувати нічого не потрібно. Що стосується позову відшкодування моральної шкоди, то ОСОБА_1 не навела в позовній заяві свої міркування в чому полягає тяжкість змін у її життєвих та ділових стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. А враховуючи її вину в скоєнні ДТП, її ведучу роль в ньому, вона взагалі не може просити стягнення з нього моральної шкоди. Скоріш за все, це йому була завдана моральна шкода з її вини, так як він не доїхав до м. Вінниці, продукти які він віз на ярмарку зіпсувалися, тривалий час його автомобіль утримувався на штраф майданчику, збирав довгий час в селі у знайомих кошти на його ремонт.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року у кримінальній справі №686/5830/19 ОСОБА_2 було визнано винуватим і засуджено за злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробувальним терміном два роки. Вироком встановлено, що 16.12.2018 року, близько 08 год.10 хв. у с. Прибузьке Хмельницького району, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-12 «Стрий-Знам`янка» в напрямку м. Вінниця, в ділянці дії кілометрового стовпчика 281 км.+ 200 м, здійснювала маневр розвороту. В момент коли її автомобіль вже перебував на своїй смузі руху в напрямку м. Хмельницький, у її автомобіль на зустрічну смугу в`їхав інший автомобіль «Mersedec Benz Sprinter» д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в напрямку м. Вінниці, в результаті чого автомобіль «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 , отримав значні механічні ушкодження, а пасажир автомобіля ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження.

Автомобіль «Mersedec Benz Sprinter» д.з. НОМЕР_2 під керуванням

ОСОБА_2 , на момент ДТП був застрахований ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується страховим полісом №АК9694855. Строк дії страхового полісу був встановлений з 19.12.2017 року по 18.12.2018 року.

Відповідно до страхового полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складав: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 100000, 00 грн. Розмір франшизи 950,00 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 29.03.2019 року №1204/19-26, який був виготовлений Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, складає 172950,00 грн. При цьому, експертом встановлено, що відновлювати ушкоджений транспортний засіб економічно не доцільно. За висновком експерта вартість автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 у пошкодженому стані становила 88589,10 грн.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» добровільно виплатила позивачу різницю в сумі, що склала 83410,91 грн., виходячи з такого розрахунку: 172950,00-88589,10-950,00=83410,90 грн., яку позивач отримала на свій картковий рахунок.

23.08.2019 року ОСОБА_1 здійснила продаж автомобіля «KIA Ceed»

д.н. НОМЕР_1 за 50000 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу №6841/2019/1633692 від 23.08.2019 року.

Відповідно до висновку №1157/2781/20-26 від 21 серпня 2020 року: ринкова вартість автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, до настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 грудня 2018 року складала 172950,02 грн.; ринкова вартість автомобіля «KIA Ceed» д.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску у пошкодженому стані після настання дорожньо-транспортної пригоди складала 88589,11 грн.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили, або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою.

Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягає стягнення матеріальна шкода в розмірі 39539,00 гривень (172950,00 - 88589,10 - 50000,00 -950,00) та 950,00 гривень франшизи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України -обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що позивачу завдано моральної шкоди, яка виявляється в душевних стражданнях, переживаннях, розмір компенсації моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, виходячи із глибини та тривалості душевних страждань, вимог розумності та справедливості, суд визначає в сумі 20000 гривень.

А тому, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 39539,00 грн. матеріальної шкоди, 950 грн. франшизи, 20000 грн. заподіяної моральної шкоди

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави 559 гривень 09 копійок та на користь позивача витрати пов`язані з проведенням експертизи 2288 гривень 16 копійок.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 23,988, 1166, 1167,1177,1187,1194 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 82, 141, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 - 60489 гривень 00 копійок заподіяної шкоди та 2288 гривень 16 копійок витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 на користь держави 559 гривень 09 копійок судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складення повного тексту судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення складено 19.10.2020 року.

Суддя: