У Х В А Л А

"26" листопада 2020 р.

м. Київ

справа № 755/17979/20

провадження № 2/755/6927/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_2 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_2 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що подана позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 просить виключити Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , з-під арешту, накладеного за постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.08.2020 року, прийнятою приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М., - що вчинено під час проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 60726077 з примусового виконання рішення Обухівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача АТ «Український будівельно-інвестиційний Банк» заборгованості в сумі 5 120 108,47 грн.

Позивач вважає таку постанову приватного виконавця протиправною, оскільки за оскаржуваною постановою виконавцем накладено арешт на нерухоме майно боржника, частина якого належить позивачу на праві власності, чим позбавляє останню реалізації свого права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, питання розгляду судом скарг на дії або рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, регламентовано Розділом VІІ ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень).

Так, відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому, скарга на рішення, дії або бездіяльність виконавця щодо арешту майна може бути подана до суду, який видав виконавчий документ. У разі оскарження рішення, дій або бездіяльності виконавця щодо арешту майна, накладеного в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документа, виданого іншим органом, - до адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства.

У процесі розгляду скарги на дії виконавця, пов`язані з накладенням арешту на майно, суд перевіряє, чи були дотримані виконавцем вимоги закону під час накладення арешту на майно в протилежному разі звільняє майно від арешту. Суд не встановлює в такому випадку, кому належить майно боржнику чи іншій особі, бо незалежно від цього майно повинно бути звільнене з-під арешту, позаяк арешт був накладений із порушенням зазначених у законі правил.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, не убачається підстав для розгляду справи в порядку позовного провадження, оскільки згідно змісту поданої позовної заяви підлягають до оскарження дії виконавця щодо винесеної ним постанови про накладення арешту на майно боржника, наслідком чого є арешт спірного нерухомого майна, частина якого згідно змісту позову належить позивачу, що свідчить про наявність можливих порушень, допущених виконавцем під час вчинення виконавчих дій, при цьому зміст позовної заяви не містить обставин щодо оспорення/невизнання за позивачем права власності на спірну нерухомість, тобто відсутній спір про право в розрізі даного предмету спору, що свідчить про відсутність підстав розгляду у позовному провадженні питання звільнення з-під арешту майна, який накладено постановою виконавця під час вчинення виконавчих дій, що тривають на час звернення позивача з даним позовом до суду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_2 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 20, 186, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_2 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган