ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9146/20 Справа № 210/2687/20 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг",

розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року, ухваленого суддею Ступак С.В. у м. Кривому Розі, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі- ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" ) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працюючи на підприємстві відповідача на посаді складача потягів, 30 вересня 2011 року близько 06 години 10 хвилин, знаходячись на залізничному шляху № 12 Аглофабрики Рудного району, у районі вагоноперекидача дробарного відділення Аглофабрики металургійного виробництва, залізничного цеху № 1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», внаслідок нещасного випадку отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Тяжка травма лівої стопи, відкритий перелом основних фаланг ІІ, ІІІ пальців лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом середньої фаланги IV п. лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом основної фаланги І п. лівої стопи ІІ б ст. Розміщення м`яких тканин ІІ, ІІІ, IV п. лівої стопи (ампутація ІІ, ІІІ п. лівої стопи на рівні голівок плюсн. Кістки. Ампутація IV п. лівої стопи на рівні основної фаланги) Порушення функції ходьби ІІ ст.»

Внаслідок зазначеного нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивач 01.02.2012 року, вперше пройшов огляд медико-соціальної експертної комісією, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 25 % внаслідок трудового каліцтва з 11 січня 2012 року - безстроково.У зв`язку з вказаним нещасним випадком, позивач зазначає, що назавжди порушені його нормальні життєві зв`язки, внаслідок перенесеної травми лівої стопи та ампутації 2, 3, 4 пальців він відчув сильні больової відчуття, наразі відчуває фонтанні болі, в нього наявні значні складнощі при пересуванні у просторі, порушена функція ходи, задоволення елементарних повсякденних побутових потреб потребує від нього додаткових зусиль та додає йому додаткових страждань та переживань. У зв`язку з чим, просить суд стягнути на його користь 118 075 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , суму моральної шкоди завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, у розмірі 80 000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В задоволенні іншої частини позову- відмовлено.Стягнуто з ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг», на користь держави судовий збір 800 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду, представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Гузєв І.Г., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, яке має значення для вірного вирішення спірного питання, просить рішення змінити та збільшити розмір моральної шкоди до заявленого в позовних вимогах. Вважає визначений судом розмір моральної шкоди, значно заниженим, таким, що не відповідає стражданням позивача та принципу розумності, виваженості та справедливості. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано характер та тяжкість отриманого позивачем трудового каліцтва, відсоток втрати професійної працездатності.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що судом не враховано відсутність вини ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» в заподіянні шкоди, оскільки причинами нещасного випадку є власна необачність позивача, а тому відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодовувати моральну шкоду. Судом також не ураховано що позивач був обізнаний про шкідливі умови виробничого середовища, наявність небезпечних і шкідливих виробничих факторів.

Розмір стягнутої моральної шкоди є значно завищеним та таким, що не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення відображає та надає правову оцінку лише аргументам та доводам, які викладені в заяві позивача.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці, позивач ОСОБА_1 з 19.02.2002 року по 20.02.2006 року та з 05.05.2011 року по 01.04.2020 рік, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» . (а.с. 21- 25)

Відповідно до Акту № 31 розслідування нещасного випадку, акту №3 від 13.11.2007 року про нещасний випадок на виробництві, який складений на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» видно, що 30 вересня 2011 року близько 06 години 10 хвилин, з ОСОБА_1 , стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Під час виконання розчеплення на піввагонів ОСОБА_1 оступився, та його ліва нога опинилася на рейковій колії, при цьому колесом другого рухаючогося на піввагона №6879 йому було спричинено: Тяжка травма лівої стопи, відкритий перелом основних фаланг ІІ, ІІІ пальців лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом середньої фаланги IV п. лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом основної фаланги І п. лівої стопи ІІ б ст. Розміщення м`яких тканин ІІ, ІІІ, IV п. лівої стопи (ампутація ІІ, ІІІ п. лівої стопи на рівні голівок плюсн. Кістки. Ампутація IV п. лівої стопи на рівні основної фаланги) Порушення функції ходьби ІІ ст.». (а.с. 15-17)

Відповідно до п. 10 Акт №31 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвомп особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці визнані: ОСОБА_1 , складач потягів 5 розряду залізничного цеху № 1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що порушив вимоги п.п. 3.1.4, 3.1.5, 3.6.2 «Інструкції з охорони праці для складача потягів та складача потягів (бригадира) залізничного цеху №1» (а.с. 12-14).

Комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з складачем потягів залізничного цеху №1 ОСОБА_1 вважається пов`язаний з виробництвом, підлягає обліку та на нього складено акт форми Н-1. (а.с. 15-17)

Висновком МСЕК від 01.02.2012 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 25 % у зв`язку з трудовим каліцтвом з 11.01.2012 року - безстроково. (а.с. 10-11)

Згідно наданих позивачем виписних епікризів, видно що він неодноразово проходив лікування в закладах охорони здоров`я через отримане трудове каліцтво (а.с. 18-20) .

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що, трудове каліцтво позивачем отримано під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у зв`язку із чим поклав обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану ушкодженням здоров`я на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як видно з акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30вересня 2011 року із позивачем, особами, дія або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: ОСОБА_1 , складач потягів залізничного цеху №1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ,що порушив вимоги п.п.3.1.4, 3.1.5, 3.6.2 «Інструкції з охорони праці для складача потягів та складача потягів (бригадира) залізничного цеху №1 « ОП 171.01.10, ст.. 14 ЗУ «Про охорону праці» (а.с. 20).

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, трудове каліцтво позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло також й з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника безпечних умов праці.

Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманим професійним захворюванням встановлений та доведений матеріалами справи. Так, згідно виписних епікризів, позивач від отриманої травми переніс фізичний біль, оперативне втручання, змушений проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що трудове каліцтво обмежує життєву активність. Звільнений з підприємства через отриману виробничу травму, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача в заподіянні шкоди, оскільки причинами нещасного випадку є власна необачність позивача, а тому відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодовувати моральну шкоду, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Як зазначено вище, матеріали справи містять докази щодо спричинення потерпілому ОСОБА_1 в результаті трудового каліцтва, моральної шкоди, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Посилання представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в апеляційній скарзі на те, що позивач був обізнаний про шкідливі умови виробничого середовища, наявність небезпечних і шкідливих виробничих факторів, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки, як встановлено судом, оскільки добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення відображає та надає правову оцінку лише аргументам та доводам, які викладені в заяві позивача, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву разом з письмовими додатками.

Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, з урахуванням роз`яснень, наведених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з отриманою позивачем виробничою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях внаслідок перенесеної травми лівої стопи та ампутації 2, 3, 4 пальців він відчув сильні больової відчуття, він втратив професійну працездатність вперше у розмірі 25%. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, наразі він відчуває фонтанні болі, в нього наявні значні складнощі при пересуванні у просторі, порушена функція ходи, задоволення елементарних повсякденних побутових потреб потребує від нього додаткових зусиль та додає йому додаткових страждань та переживань. Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і визначений судом першої інстанції розмір 80 000 грн. є виваженим, прийнятим з дослідження усіх обставин справи, справедливим та не призведе до збагачення позивача та не призведе до скрутного матеріального становища відповідача. Тому доводи апеляційної скарги як представника позивача так і представника відповідача щодо розміру визначеної судом моральної шкоди є неприйнятними, такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігоря Григоровича та Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг " залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: