Справа № 182/4303/20
Провадження № 2/0182/2119/2020
У Х В А Л А

Іменем України

01.12.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

28 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «Шевроле», модель «Круз», тип «легковий В», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1245. ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягав, оскільки, на його думку, захід забезпечення позову шляхом накладання арешту на транспортний засіб є необхідним, так як відповідач спробує відчужити майно третім особам, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали, надані позивачем, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

П.6 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. При цьому, виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, згідно із п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами, дійсно, виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, не оцінюючи наперед докази, але враховуючи усі обставини та доводи, надані позивачем на підтвердження своїх вимог і, з`ясувавши обсяг позовних вимог у відповідності до виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, прийшов до висновку, що між сторонами, дійсно, виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, те, що обраний вид забезпечення позову є тимчасовим заходом і не є формою позбавлення майна або повного утруднення його використання.

Між тим, статтею 150 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно, що належить відповідачу та знаходиться у нього чи у інших осіб.

Однак, будь-яких документів та інформації про те, що вказаний автомобіль належить відповідачу, заявником не надано.

Тому, у відповідності до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі зазначеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал