Справа № 527/2102/20
провадження № 2-з/527/25/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Павлійчук А.В., секретаря Бутко В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

Одночасно із позовом надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів за даним позовом, а саме: забезпечити докази у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за позовом про поділ в натурі спільного майна, - Магазину літ. А «Меблі», площею 154,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , щляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Суд, до вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі, ознайомившись із заявою про забезпечення доказів, дійшов наступного висновку.

Статтею 116ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

За змістом ст. 116 ЦПК України, суд забезпечує докази за наявності однієї із умов - якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Разом із цим, суд, ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, приходить до висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві необхідність забезпечення доказів, не навів жодних доказів, забезпечення яких є необхідним, а також, не обґрунтував, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Крім того, позивачем до заяви не додано відомостей про те, що він самостійно намагався отримати вказані докази, але позбавлений можливості їх отримати.

Таким чином, суд вважає, що позивачем в порушення вищезазначених вимог закону, в заяві про забезпечення доказів не наведено обставин, які свідчать про те, що засіб доказування може бути втрачений або подання потрібних доказів може стати неможливим або утрудненим, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-118, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. В. Павлійчук