Постанова

Іменем України

25 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 750/3454/16-ц

провадження № 61-8562 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Чернігівська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Онищенко О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Чернігівської міської ради про скасування свідоцтв про право власності, державної реєстрації права власності, визнання незаконним рішення міської ради, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року у справі № 22ц-681/2009 його апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2009 року скасовано. Позов ОСОБА_2 задоволено частково, здійснено поділ у рівних частках земельної ділянки, площею 1 139 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 . За ним визнано право власності на Ѕ частку вказаної земельної ділянки, площею 570 кв. м, з ділянкою спільного користування 6 кв. м. За ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частку зазначеної земельної ділянки, площею 570 кв. м, з ділянкою спільного користування 6 кв. м.

Зовнішні межі та площа вищевказаних земельних ділянок зазначені у судовому рішенні на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 квітня 2009 року № С-56, проведеної Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою.

11 липня 2014 року ОСОБА_2 у результаті поділу зазначеної вище земельної ділянки, площею 0,0465 га, отримала свідоцтва про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:026:0190, площею 0,0308 га, :02:026:0191, площею 0,0145 га. 29 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:026:0192, площею 0,0012 га.

13 липня 2015 року Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 липня 2015 року та встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:026:0190, :032:026:0191 не відповідають конфігурації та площі земельних ділянок, які використовує ОСОБА_2 . У зазначеному акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства вказано про те, що відповідно до свідоцтва ОСОБА_2 одноособово набула право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0012 га, яка за рішенням суду була визнана ділянкою спільного сумісного користування.

Унаслідок таких дій ОСОБА_2 він позбавлений можливості користуватися своєю земельною ділянкою та земельною ділянкою спільного користування, площею 6,0 кв. м.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив суд скасувати свідоцтва про право власності на земельні ділянки від 11 липня 2014 року та від 29 вересня 2014 року, кадастрові номери: :02:026:0190, площею 0,0308 га, :02:026:0191, площею 0,0145 га та :02:026:0192, площею 0,0012 га, виданого на ім`я ОСОБА_2 ; визнати незаконним рішення Чернігівської міської ради про передачу вказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію цих земельних ділянок. Також просив усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_2 шляхом відновлення меж між земельними ділянками по АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 та по АДРЕСА_2 , власником якої є він, відповідно до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи від 25 квітня 2009 року № С-56, проведеної Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0190 шляхом переміщення межі від А до Б на 0,8 м, від Б до Г на 0,17 м, межі від Г до Д (один відрізок, пряма лінія) на 1,26 м, по межі від Д до А на 0,12 м, у глиб земельної ділянки по АДРЕСА_3 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0191 шляхом переміщення межі від А до Б (три відрізки) 0,86 м + 0,76 м + 0,01 м, від Б до В на 0,08 м, по межі від В до Г (три відрізки, ламана лінія) 0,01 м + 0,2 м + 0,87 м, по межі від Г до А на 0,09 м, у глиб земельної ділянки по АДРЕСА_3 , відповідно до правовстановлюючих документів ОСОБА_2 . Металеві стовпи, прожилини, які слугують основою для паркану, розмістити у глиб земельної ділянки ОСОБА_2 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2017 року у складі судді Логвіної Т. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано свідоцтво про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0192, площею 0,0012 га, видане 29 вересня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 та скасовано державну реєстрацію такого права, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 вересня 2014 року, номер запису 7151326. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 у натурі, при цьому земельна ділянка площею 6,0 кв. м визнана ділянкою спільного користування сторін, проте у порушення положень земельного законодавства ОСОБА_2 є власником зазначеної земельної ділянки відповідно до свідоцтва про право власності на земельні ділянки від 29 вересня 2014 року. Таким чином, позовні вимоги у частині скасування свідоцтва про право власності по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0192, площею 0,0012 га, та скасування державної реєстрації такого права, є обґрунтованими.

Вимоги позивача про скасування свідоцтв про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:026:0190, :02:026:0191, що видані 11 липня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 та визнання незаконним рішення Чернігівської міської ради про передачу їх у власність останньої (якого не існує), скасування державної реєстрації цих земельних ділянок, є безпідставними, оскільки належними та допустимими доказами такі вимоги не підтверджені.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування свідоцтв про право власності на земельні ділянки, кадастрові номери: :02:026:0190, площею 0,0308 га, та :02:026:0191, площею 0,0145 га, та задоволено вказані позовні вимоги. Скасовано свідоцтво про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0190, площею 0,0308 га, видане 11 липня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , та свідоцтво про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0191, площею 0,0145 га, видане 11 липня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 . В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що при реєстрації права власності на належну відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року ОСОБА_4 земельну ділянку було змінено межі належної позивачу земельної ділянки, чим порушено права останнього. Земельні ділянки, належні ОСОБА_4 , площею 0,0308 га, 0,0145 га та 0,0012 га, утворені шляхом їх виділення зі складу існуючої земельної ділянки, загальною площею 0,0465 га, кадастровий номер :02:026:5805, державний акт на яку визнаний недійсним рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року у справі 750/4479/14.

Вимоги позивача у частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року у справі № 22ц-681/2009 задоволенню не підлягають, оскільки такі межі у натурі не встановлювались. Крім того, вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації прав власності не підлягають задоволенню, так як з цього питання відсутній спір, а у разі скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, вноситься запис про скасування таких прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 10 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 750/3454/16-ц з Деснянського районного суду м. Чернігова.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2020 року справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у позивача відсутня земельно-кадастрова документація щодо його земельної ділянки, на яку рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року у справі № 22ц-681/2009 за ним визнано право власності, та відповідно до якого він просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Відсутні докази порушення відповідачами прав позивача. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0192, площею 0,0012 га, оскільки ця земельна ділянка згідно з рішенням суду перебувала у спільному користуванні сторін.

Доводи осіб, які подали відзиви

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на його законність не впливають. ОСОБА_2 передано у власність спірні земельні ділянки з порушенням положень законодавства, оскільки межі земельних ділянок відрізняються від меж, визначених рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року у справі № 22ц-681/2009, на підставі якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 20 жовтня 1997 року серії ЧН-523 ОСОБА_1 належала земельна ділянка, площею 1 139 кв. м, розташованої по АДРЕСА_1 (а.с. 91, т. 1).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року у справі № 22ц-681/2009 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2009 року скасовано. Частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частку земельної ділянки та її поділ. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку земельної ділянки, площею 1 139 кв. м, розташовану по АДРЕСА_1 , та виділено її у натурі в наступних межах: від л. А до л. Б - 4,60 м (вздовж АДРЕСА_5); від л. Б до л. В - 12,00 м; від л. В до л. Г - 5,20 м; від л. Г до л. Д - 3,50 м; від л. Д до л. Е - 1,70 м (вздовж АДРЕСА_4); від л. Е до л. Ж - 6,27 м (вздовж АДРЕСА_4); від л. Ж до л. З - 2,50 м; від л. З до л. А. - 2,30 м; ділянка спільного користування літ. Ф, Ц, Н, О, Ф площею 6,0 кв. м; від л. К до л. Л - 22,40 м; від л. Л до л. М - 12,97 м; від л. М до л. Н - 21,70 м; від л. Н до л. О - 1,00 м; від л. О до л. П - 10,82 м; від л. П до л. Р - 5,80 м; від л. Р до л. С - 6,50 м; від л. С до л. Я - 3,00 м (вздовж АДРЕСА_4); від л. Я до л. Ю - 3,00 м; від л. Ю до л. Z - 2,90 м; від л. Z до л. Ф - 14,32 м; від л. Ф до л. Ц - 1,00 м; від л. Ц до л. К - 3.00 м; площею 570 кв. м, відповідно до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 25 квітня 2009 року № С-56.

Визнано за ОСОБА_1 відповідно до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 25 квітня 2009 року № С-56 право власності на іншу Ѕ частку земельної ділянки, та виділено її у натурі в наступних межах: від л. Д до л. Г - 3,50 м; від л. Г до л. В - 5,20 м; від л. В до л. І - 15,20 м - межа проходить по лінії розділу житлового будинку; від л. І до л. Й - 2,86 м; від л. Й до л. К - 7,30 м; від л. К до л. Ц - 3,00 м; від л. Ц до л. Н - 11,97 м.; від л. Н до л. М - 21,70 м; від л. М до л. У - 9,23 м; від л. У до л. Т - 40,00 м - межа проходить по межі з садибою НОМЕР_1 ; від л. Т до л. С - 14,65 м (вздовж АДРЕСА_4); від л. С до л. Р - 6,50 м; від л. Р до л. П - 5,80 м; від л. П до л. О - 10,82 м; від л. О до л. Ф - 11,97 м; від л. Ф до л. Z - 14,32 м; від л. Z до л. Ю - 2,90 м; від л. Ю до л. Я - 3,00 м; від л. Я до л. Д - 20,18 м (вздовж АДРЕСА_4); площею 570 кв. м, з ділянкою спільного користування площею 6,0 кв. м, (а.с.8-10, т. 1).

На підставі вищевказаного судового рішення ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 233147, відповідно до якого їй належить земельна ділянка, площею 0,0465 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

До складу земельної ділянки, площею 0,0465 га, входила земельна ділянка, площею 0,0012 га, яка була виділена у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2

05 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до багатопрофільного приватного підприємства «Позитив» з заявою про розробку технічної документації для поділу земельної ділянки та формування окремих земельних ділянок: площею 0,0308 га, 0,0145 га та 0,0012 га шляхом їх виділення із складу існуючої земельної ділянки, загальною площею 0,0465 га, кадастровий номер :02:026:5805. На підставі цієї заяви багатопрофільним приватним підприємством «Позитив» розроблено технічну документацію (а.с. 76-90, т. 1).

07 липня 2014 року згідно з нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 звернулась до компетентних органів про видачу їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно на належну їй земельну ділянку, площею 0,0308 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0190, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та зареєструвати право власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, повідомлено про те, що ОСОБА_2 розроблено технічну документацію для поділу земельної ділянки площею 0,0465 га розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:5805 та формування окремих земельних ділянок, площею 0,0308 га - кадастровий номер :02:026:0190; 0,0145 га - кадастровий номер :02:026:0191; 0,0012 га - кадастровий номер :02:026:0192 (а.с. 53, т. 1).

Рішенням сорок другої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 31 липня 2014 року надано згоду ОСОБА_2 на одержання на користь територіальної громади м. Чернігова права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:026:0192), площею 0,0012 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Витрати, пов`язані з укладанням договору про передачу права власності на земельну ділянку вирішено покласти на ОСОБА_2 (а.с.51, т. 1).

Відповідно до копії витягу із рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 28 серпня 2015 року, враховуючи заяву ОСОБА_2 , пункт 13 рішення сорок другої сесії шостого скликання міської ради від 31 липня 2014 року викладено у новій редакції, а саме: « ОСОБА_2 надати згоду на відчуження на користь Чернігівської територіальної громади земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:026:0192), площею 0,0012 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у зв`язку з добровільною відмовою від права власності» (а.с. 49, т. 1).

11 липня 2014 року ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:026:0190, площею 0,0308 га, :02:026:0191, площею 0,0145 га, що розташовані по АДРЕСА_1 .

29 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:026:0192, площею 0,0012 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

У нотаріально посвідченій заяві від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 зазначила про те, що визнає право власності ОСОБА_1 на Ѕ частку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0192, площею 0,0012 га, та пропонувала останньому прийняти у дар Ѕ частку цієї земельної ділянки (а.с. 47, т. 1).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року у справі 750/4479/14 апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області задоволено, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 серпня 2014 року скасовано. Задоволено позов заступника прокурора м. Чернігова в інтересах ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 233147, виданий на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,0465 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 215-217, т. 1).

01 жовтня 2014 року управління Держземагентства у Чернігівському районі Чернігівської області повідомило, що у Державному земельному кадастрі України відомості про земельну ділянку, кадастровий номер :02:026:5805, відсутні, запис вилучено з обліку, а державний акт серії ЯЛ № 233147, виданий на ім`я ОСОБА_2 було погашено та здано до архіву. Ця земельна ділянка у 2014 році поділена на три окремих частки та сформовано три окремих земельних ділянки з окремими кадастровими номерами, а саме: площею 0,0308 га, кадастровий номер :02:026:0190; площею 0,0145 га, кадастровий номер :02:026:0191; площею 0,0012 га, кадастровий номер :02:026:0192 (а.с. 166, т. 1).

23 березня 2016 року ОСОБА_2 на підставі трьох договорів дарування подарувала ОСОБА_3 , який є її та позивача сином: земельну ділянку, площею 0,0308 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0190; земельну ділянку, площею 0,0145 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:0191; 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0098 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:026:5804 (а.с.57-66 т.1).

Право власності за ОСОБА_3 на вищевказане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 59, 62, 65, 68 т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У частині першій статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки та встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачі вказували про те, що земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 , площею 0,0012 га, не було передано у власність територіальної громади, оскільки у відповідному рішенні Чернігівської міської ради існували неточності.

Висновком судової земельно-технічної експертизи від 18 червня 2018 року № 33-17, проведеної судовим експертом Солдатовою В. С. встановлено, що частина земельних ділянок, площею 0,0007 га, включена до складу земельної ділянки, кадастровий номер :02:026:0190, та частина земельної ділянки, площею 0,0007 га, включена до складу земельної ділянки, кадастровий номер :02:026:0191, які належать ОСОБА_4 . Також, земельна ділянка спільного користування площею 6,0 кв. м включена до складу земельної ділянки ОСОБА_4 , кадастровий номер :02:026:0190 (а.с. 45-58, т. 2).

Таким чином, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що при реєстрації права власності на належну ОСОБА_4 відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2009 року земельну ділянку було змінено межі земельної ділянки позивача, чим порушено права останнього. Земельні ділянки ОСОБА_4 , площею 0,0308 га, 0,0145 га та 0,0012 га утворені шляхом їх виділення зі складу існуючої земельної ділянки, загальною площею 0,0465 га, кадастровий номер :02:026:5805, державний акт на яку визнаний недійсним рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині скасування свідоцтв про право власності на земельні ділянки, кадастрові номери: :02:026:0190, :02:026:0191, видані 29 вересня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 .

Доводи касаційної скарги про те, що відсутні докази порушення відповідачами прав позивача є безпідставними, оскільки спростовуються вищевказаними встановленими судами обставинами та висновком судової земельно-технічної експертизи від 18 червня 2018 року №33-17.

Посилання відповідачів на те, що станом на 01 жовтня 2014 року державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №233147 не існувало, оскільки були сформовані три земельні ділянки, кадастрові номера: :02:026:0190, :02:026:0191 та :02:026:0192, є безпідставними, так як ОСОБА_2 здійснила перереєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :02:026:5805, на три окремі вищевказані земельні ділянки у той час, коли судом розглядалась справа за позовом заступника прокурора м. Чернігова в інтересах ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої судом ухвалено рішення про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №233147.

Верховний Суд також виходить із того, що спору між сторонами щодо поділу земельної ділянки немає, цей спір вирішено преюдиційним судовим рішенням.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанова апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк