У Х В А Л А

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 753/6498/15-ц

провадження № 61-10851ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком та за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування висновку щодо визначення місця проживання дитини, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, в якому просив визначити місце проживання його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

У подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив визнати незаконним та скасувати висновок Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини разом з ОСОБА_2 та відшкодувати моральну шкоду.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком та позову ОСОБА_1 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування висновку щодо визначення місця проживання дитини, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

20 липня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позови задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для уточнення прохальної частини касаційної скарги та надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування.

У вересні 2020 року від скаржника надійшла виправлена касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків (для надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У жовтні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга.

Київський апеляційний суд прийняв постанову 12 березня 2020 року, тобто останній день оскарження, з урахуванням вихідних днів, припадав на 13 квітня 2020 року.

При вирішенні питання щодо строків на касаційне оскарження судового рішення Верховним Судом враховано карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Ураховуючи те, що закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій припадав на період дії карантину (13 квітня 2020 року), тому Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження продовжується в силу закону.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (в частині вимог про визначення місця проживання дитини з батьком) застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, в частині вимог про визнання незаконним та скасування висновку органу опіки та піклування відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: статті 19, частин першої, другої статті 161 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, а також вказує, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

За таких підстав касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та подана в строк, передбачений статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 753/6498/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком та за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування висновку щодо визначення місця проживання дитини, відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

С. П. Штелик