Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1289/20
Провадження № 2/553/723/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01.12.2020м. Полтава
Ленінський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Чистик І.О.,
при секретарі Павленко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості зі спадкоємця боржника, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості зі спадкоємця боржника, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 вересня 2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 14 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.06.2016. Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 04.06.2016 по 04.12.2016. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 . 12 лютого 2019 року позивачем було отримано відповідь Третьої полтавської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 30 вересня 2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 21 вересня 2011 року в сумі 11 801 грн. 04 коп. та судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп..
Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується даними поштових повідомлень, окрім того повідомлення відповідача також було здійснено шляхом оголошення на сайті суду про її виклик в судові засідання. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань відповідачем до суду не подано.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2020 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи.
Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ з «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 21.09.2011, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 12).
Унаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_2 виникла заборгованість, розмір якої згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості складається з загального залишку заборгованості за тілом кредиту 11 801 грн. 04 коп. (а.с. 7-11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 33).
Відповідно до відповіді Третьої полтавської державної нотаріальної контори від 29 січня 2019 року № 35/01-16 після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №1/2017 на майно померлого на підставі претензії банку від 20.01.2017 на суму боргу 11 801 грн. 04 коп. (а.с. 36).
12.09.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направило ОСОБА_1 претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 відповідно до вимог статті 1282 ЦК України.
Згідно долучених до позову копій паспортів ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 31, 32).
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України).
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Відповідно до відповіді Третьої полтавської державної нотаріальної контори від 29 січня 2019 року № 35/01-16 після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №1/2017 на майно померлого на підставі претензії банку від 20.01.2017 на суму боргу 11 801 грн. 04 коп. (а.с. 36).
Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що ОСОБА_3 відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявила про відмову від прийняття спадщини, відповідач таких доказів не подала.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
А згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду згідно встановлених ЦПК України вимог, відповідачі не прибули до суду та не надали суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування заявлених позовних вимог.
За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити заявлені позовні вимоги.
На підставі викладеного, керуючись 11, 12, 13, 19, 81, 89, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості зі спадкоємця боржника задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яким є Полтавський апеляційний суд. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиІ. О. Чистик