ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/2555/19

провадження № 22-ц/4809/1286/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2020 , суддя Коліуш Г. В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович про скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович про скасування рішення про державну реєстрацію.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власником об`єкта нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів загальною площею 54,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року перебував в іпотеці у ПАТ «Банк Камбіо» в якості забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Фавор-КР» за кредитним договором.

У вересні 2014 року у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань ТОВ «Фавор-КР» договір іпотеки був припинений, тому нотаріус на підставі звернення Банку внесла до Реєстру іпотек запис про припинення іпотеки.

05.12.2014 року на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.12.2014 року №140 розпочата процедура виведення Банку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Наказом Уповноваженої особи був затверджений Акт комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності від 18.07.2018 року, яким відповідно приписів п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» були виявлені ознаки нікчемності правочину щодо припинення договору іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року.

На підставі зазначеного наказу державний реєстратор КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровського району Ковальов С.В. скасував реєстраційну дію - реєстрацію припинення іпотеки належного позивачу майна, що є порушенням вимог законодавства, оскільки відповідачем перевірка на предмет виявлення ознак нікчемності правочинів здійснено лише під час ліквідації Банку, а не тимчасової адміністрації і лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для внесення оскаржуваного запису до Реєстру іпотек.

Просила суд скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича, про державну реєстрацію скасування реєстраційної дії припинення іпотеки стосовно майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме рішення про скасування реєстраційної дії припинення іпотеки, індексний номер рішення 45491823 від 12.02.2019 18:26:32, ОСОБА_3 , КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області, щодо магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 3) та стягнути судові витрати.

01.08.2019 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву про скасування рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича про державну реєстрацію скасування реєстраційної дії припинення іпотеки стосовно майна, яке належить на праві власності позивачу, а саме: рішення про скасування реєстраційної дії припинення іпотеки, індексний номер рішення:45491823 від 12.02.2019 року 18:26:32, ОСОБА_3 , КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області щодо магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та стягнення судових витрат в розмірі 1152,60 грн., обґрунтування уточнення позовних вимог стосується тільки уточнення адреси об`єкта нерухомого майна, а саме: номеру будинку.

07.08.2019 року позивач подала уточнену позовну заяву, з урахуванням якої предметом розгляду є позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича про державну реєстрацію скасування реєстраційної дії припинення іпотеки стосовно майна, яке належить на праві власності позивачу, а саме: рішення про скасування реєстраційної дії припинення іпотеки, індексний номер рішення:45491823 від 12.02.2019 року 18:26:32, ОСОБА_3 , КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області щодо магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2020 позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Зазначається, що визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Банк КАМБІО» здійснюється Фондом безпосередньо. Пріоритетним є положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Після запровадження процедури тимчасової адміністрації банку на Фонд або його уповноважену особу покладається обов`язок вжити заходів щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Фонд чи його уповноважена особа можуть віднести до нікчемних, як договір так і правочини, пов`язані із залученням коштів.

Крім того, недійсність правочинів неплатоспроможного банку, які містять ознаки нікчемності, установлено законом.

Такі правочини є недійсними (нікчемними) незалежно від часу їх виявлення (як під час тимчасової адміністрації, так і ліквідації) уповноваженою особою Фонду або Фондом, за умови, якщо вони вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Жодними розпорядчими документами Фонду не визначено форми повідомлення про нікчемність, отже таке повідомлення викладається в довільній формі.

Приймаючи безготівкове погашення зобов`язань за кредитним договором Банк порушив приписи, встановлені постановою Правління Національного банку України від 19.08.2014 для ПАТ «Банк Камбіо», а тому такі операції є нікчемними, оскільки такі операції є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, тобто високоліквідних коштів банк не отримав.

У ПАТ «Банк Камбіо» при проведенні правочинів (транзакцій) з перерахувань коштів були відсутні належні повноваження для здійснення таких операцій, оскільки цивільна дієздатність була обмежена приписами постанови Правління НБУ від 19.08.2014.

Крім того, ТОВ «Фавор-КР» уникнув реального обов`язку виконувати зобов`язання за Кредитним договором щодо фактичного повернення коштів Банку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15.09.2020 відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги.

Зазначається, що відповідачем в особі уповноваженої особи Фонду протягом дії тимчасової адміністрації не здійснювалася перевірка на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Вказана перевірка була здійснена лише під час ліквідації банку, що є істотним порушенням визначеної законом процедури.

Відповідачем не надано доказів наявності судового рішення про застосування наслідків недійсності правочинів, яке набрало законної сили.

Комісія, які доручено забезпечити підготовку, аналіз та узагальнення аналітичної інформації щодо правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку за період з 05.12.2013 по 05.12.2004 була створена наказом від 18.07.2018 за № 108, Акт комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності затверджений наказом від 18.07.2018 №109, тобто в період здійснення ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами, а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів.

Факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину.

Крім того, право вимоги ПАТ «Банк Камбіо», як кредитора за кредитним договором було припинено у зв`язку з повним виконанням зобов`язання поручителем та боржником, так і за іпотечним договором у зв`язку з виконанням зобов`язання, забезпеченого іпотекою.

Відповідачем не надано доказів повідомлення позичальника та поручителів щодо наявності постанови Правління НБУ, тому станом на час здійснення розрахунків за кредитним договором, вказані особи не були обізнані щодо наявності застережень, встановлених зазначеними постановами Правління НБУ.

Постанова Правління НБУ від 19.08.2014 № 510/БТ ніяким чином не регламентує і не обмежує права осіб на вільне розпорядження своїм майном, а саме грошовими коштами на депозитних рахунках Банку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02.10.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 08.05.2013 року №3278219 вбачається, що позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.2017 року належить об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 890113, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3.

07.05.2013 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Фавор-КР» укладений кредитний договір (відзивної відновлювальної кредитної лінії) №15/05-2013, за умовами якого Банк відкриває позичальнику відзивну кредитну лінію з визначеним порядком повернення заборгованості зі сплатою 25 процентів річних, ліміт кредитної лінії не може перевищувати 6 500 000 грн., дата повернення кредиту - 06.05.2014 року.

08.05.2013 року позивач, як майновий поручитель за виконання кредитних зобов`язань ТОВ «Фавор-КР» в забезпечення повного виконання зобов`язань позичальником (ТОВ «Фавор-КР»), уклала з ПАТ «Банк Камбіо» договір іпотеки №15/05-2013-7, за умовами якого, позивач передає іпотекодержателю (Банку) нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів загальною площею 54,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 ..

Відповідно п.9.2 зазначеного договору іпотеки, іпотека припиняється а договір втрачає силу, зокрема, у випадку повного виконання вимог Іпотекодержателя за Кредитним договором.

24.03.2014 року між Національним банком України (Кредитором) та ПАТ «Банк Камбіо» (Позичальником) укладений кредитний договір №21, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 23 000 000,00 грн. зі сплатою процентів, дата погашення - 13.03.2015 року, відповідно до п. 1.8 договору забезпеченням за цим договором виступають майнові права за укладеними позичальником кредитними договорами з юридичними та фізичними особами на загальну суму 99 025 389,42 грн. згідно з реєстром, який є Додатком до договору застави майнових прав від 23.04.2014 року №21/ЗМП.

24.03.2014 року між Національним банком України (Заставодержателем) та ПАТ «Банк Камбіо» (Заставодавцем) укладений договір застави майнових прав №21/ЗМП, предметом якого є майнові права за кредитними договорами, що укладені між Засаводавцем і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору, зобов`язання, що випливають з укладених кредитних договорів забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо. Відповідно до додатку №1 до договору «Реєстр укладених кредитних договорів» Заставодацець передав Застводержателю майнові права за кредитним договором №15/05-2013 року від 07.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Банк «Камбіо» та ТОВ «Фавор-КР».

Постановою Правління НБУ від 19.08.2014 року №510/БТ призначено куратора ПАТ «Банк Камбіо».

24.09.2014 року ПАТ «Банк Камбіо» направив приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Чорній О.С. лист за вих.№400 про те, що в зв`язку з повним погашенням кредитних зобов`язань ТОВ «Фавор-КР» перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором №15/05-2013 від 07.05.2013 року та припиненням дії договору іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 просить вилучити запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек.

Наказом від 18.07.2018 року №108 ПАТ «Банк Камбіо» створено комісію, якій доручено забезпечити підготовку, аналіз та узагальнення аналітичної інформації щодо правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку за період з 05.12.2013 року по 05.12.2004 року, які можуть мати ознаки нікчемності, результати аналізу доручено оформити Актом з висновками про нікчемність.

Наказом від 18.07.2018 року №109 уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» затверджений Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, згідно з яким ознаки нікчемності виявлено, зокрема, у правочинах, які слугували підставою для сплати кредитної заборгованості позичальників Банку шляхом перерахування коштів з поточних, депозитних рахунків вкладників на погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між Банком, фізичними та юридичними особами згідно з Додатком №1.

З Додатку №1 вбачається, що в перелік нікчемних правочинів, до яких вирішено застосувати наслідки недійсності включений правочин, щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки №15/05/2013-7 від 08.05.2013 року.

04.10.2018 року позивачу від відповідача надійшло повідомлення за вих.№22/2070 про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності за договором іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року з підстав того, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «140 від 04.12.2014 року про початок з 05.12.2014 року процедури виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

На виконання п.8 ч.1 ст.48, п.4 ч.2 ст.37, ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом Уповноваженої особи №109 від 18.07.2018 року затверджений Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018 року, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені в п.7 ч.3 ст.38 Закону, зокрема, в правочині щодо відступлення/розірвання/ припинення договору іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрованого за №858, іпотекодавець - ОСОБА_1 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.07.2019 року №1.05.2013 року здійснена державна реєстрація договору іпотеки від 08.05.2013 року, іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель - ПАТ «Банк Камбіо», 10.04.2014 року - зареєстровані зміни іпотеки щодо строку виконання зобов`язання - 06.11.2014 року.

29.09.2014 року проведена державна реєстрація припинення іпотеки.

12.09.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим С.В. скасовано реєстраційну дію припинення іпотеки на підставі наказу Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №109 від 18.07.2018 року.

З офіційного сайту ФГВФО вбачається, що відносно ПАТ «Банк Камбіо» здійснювалася тимчасова адміністрація в період з 05.12.2014 року по 01.03.2015 року, з 02.03.2015 року по 01.03.2020 року здійснювалася ліквідація банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 18 лютого 2020 року № 387, що набирає чинності 21 лютого 2020 року, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО», делеговані ОСОБА_5 рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25 липня 2019 року №1863 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» та АТ «БАНК ВЕЛЕС».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснюються Фондом безпосередньо. (джерело:http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/46545-oholoshennia-pro-vyznachennia-povnovazhen-likvidatora-pat-bank-kambio).

Суд першої інстанції зазначив, що станом на час розгляду справи відповідачем не надано доказів наявності судового рішення, яке набрало законної сили, про застосування наслідків недійсності правочину щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки, укладеного між позивачем та відповідачем.

24 вересня 2014 р. у зв`язку з повним погашенням кредитних зобов`язань за кредитним договором дію іпотеки було припинено, про що було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим права ПАТ «БАНК КАМБІО» як іпотекодержателя на вказані об`єкти нерухомості було припинено.

Суд першої інстанції зазначив, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регулюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пунктом 10 частини першої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що виконавча дирекція Фонду приймає нормативно-правові акти Фонду.

Відповідно до частини третьої статті 38 вказаного Закону, порядок виявлення нікчемних правочинів порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно частини першої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що комісія, якій доручено забезпечити підготовку, аналіз та узагальнення аналітичної інформації щодо правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку за період з 05.12.2013 року по 05.12.2004 року була створена наказом від 18.07.2018 року за №108, Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності затверджений наказом від 18.07.2018 року №109, тобто в період здійснення ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що державна реєстрація скасування припинення іпотеки відносно належного позивачу майна здійснена з порушенням діючого законодавства, оскільки така реєстраційна дія проведена державним реєстратором на підставі наказу Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», який не є підставою проведення реєстраційних дій, зокрема, скасування державної реєстрації припинення іпотеки, відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перевірка правочинів на предмет їх нікчемності здійснена банком під час процедури ліквідації, що є порушенням вимог законодавства, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 08.05.2013 року №3278219 вбачається, що позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.2017 року належить об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 890113, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3.

07.05.2013 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Фавор-КР» укладений кредитний договір (відзивної відновлювальної кредитної лінії) №15/05-2013, за умовами якого банк відкриває позичальнику відзивну кредитну лінію з визначеним порядком повернення заборгованості зі сплатою 25 процентів річних, ліміт кредитної лінії не може перевищувати 6 500 000 грн., дата повернення кредиту - 06.05.2014 року.

08.05.2013 року позивач як майновий поручитель за виконання кредитних зобов`язань ТОВ «Фавор-КР» в забезпечення повного виконання зобов`язань позичальником (ТОВ «Фавор-КР») , уклала з ПАТ «Банк Камбіо» договір іпотеки №15/05-2013-7, за умовами якого позивач передає іпотекодержателю (Банку) нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів загальною площею 54,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , іпотекою за кредитним договором.

Відповідно п.9.2 зазначеного договору іпотеки, іпотека припиняється а договір втрачає силу, зокрема, у випадку повного виконання вимог іпотекодержателя за кредитним договором.

24.03.2014 року між Національним банком України (Кредитором) та ПАТ «Банк Камбіо» (Позичальником) укладений кредитний договір №21, за умовами якого Кредитор надає Позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 23 000 000,00 грн. зі сплатою процентів, дата погашення - 13.03.2015 року, відповідно до п. 1.8 договору забезпеченням за цим договором виступають майнові права за укладеними Позичальником кредитними договорами з юридичними та фізичними особами на загальну суму 99 025 389,42 грн. згідно з реєстром, який є Додатком до договору застави майнових прав від 23.04.2014 року №21/ЗМП.

24.03.2014 року між Національним банком України (Заставодержателем) та ПАТ «Банк Камбіо» (Заставодавцем) укладений договір застави майнових прав №21/ЗМП, предметом якого є майнові права за кредитними договорами, що укладені між засаводавцем і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору, зобов`язання, що випливають з укладених кредитних договорів забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо.

Відповідно до додатку №1 до договору «Реєстр укладених кредитних договорів» заставодацець передав застводержателю майнові права за кредитним договором №15/05-2013 року від 07.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Банк «Камбіо» та ТОВ «Фавор-КР».

Постановою Правління НБУ від 19.08.2014 року №510/БТ призначено куратора ПАТ «Банк Камбіо».

24.09.2014 року ПАТ «Банк Камбіо» направив приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Чорній О.С. лист за вих.№400 про те, що в зв`язку з повним погашенням кредитних зобов`язань ТОВ «Фавор-КР» перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором №15/05-2013 від 07.05.2013 року та припиненням дії договору іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 просить вилучити запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек.

Наказом від 18.07.2018 року №108 ПАТ «Банк Камбіо» створено комісію, якій доручено забезпечити підготовку, аналіз та узагальнення аналітичної інформації щодо правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку за період з 05.12.2013 року по 05.12.2004 року, які можуть мати ознаки нікчемності, результати аналізу доручено оформити Актом з висновками про нікчемність.

Наказом від 18.07.2018 року №109 Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» затверджений Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, згідно з яким ознаки нікчемності виявлено, зокрема, у правочинах, які слугували підставою для сплати кредитної заборгованості позичальників Банку шляхом перерахування коштів з поточних, депозитних рахунків Вкладників на погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між Банком, фізичними та юридичними особами згідно з Додатком №1. З Додатку №1 вбачається, що в перелік нікчемних правочинів, до яких вирішено застосувати наслідки недійсності включений правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки №15/05/2013-7 від 08.05.2013 року.

04.10.2018 року позивачу від відповідача надійшло повідомлення за вих.№22/2070 про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності за договором іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року з підстав того, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «140 від 04.12.2014 року про початок з 05.12.2014 року процедури виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

На виконання п.8 ч.1 ст.48, п.4 ч.2 ст.37, ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом Уповноваженої особи №109 від 18.07.2018 року затверджений Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018 року, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені в п.7 ч.3 ст.38 Закону, зокрема, в правочині щодо відступлення/розірвання/ припинення договору іпотеки №15/05-2013-7 від 08.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрованого за №858, іпотекодавець - ОСОБА_1 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.07.2019 року №1.05.2013 року здійснена державна реєстрація договору іпотеки від 08.05.2013 року, іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель - ПАТ «Банк Камбіо», 10.04.2014 року - зареєстровані зміни іпотеки щодо строку виконання зобов`язання - 06.11.2014 року.

29.09.2014 року проведена державна реєстрація припинення іпотеки. 12.09.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим С.В. скасовано реєстраційну дію припинення іпотеки на підставі наказу Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №109 від 18.07.2018 року.

З офіційного сайту ФГВФО вбачається, що відносно ПАТ «Банк Камбіо» здійснювалася тимчасова адміністрація в період з 05.12.2014 року по 01.03.2015 року, з 02.03.2015 року по 01.03.2020 року здійснювалася ліквідація банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 18 лютого 2020 року № 387, що набирає чинності 21 лютого 2020 року, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО», делеговані ОСОБА_5 рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25 липня 2019 року №1863 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» та АТ «БАНК ВЕЛЕС».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснюються Фондом безпосередньо. (джерело: http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/46545-oholoshennia-pro-vyznachennia-povnovazhen-likvidatora-pat-bank-kambio).

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно дост.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.ст.317,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі:1)відчуження власником свого майна; 2)відмови власника від права власності; 3)припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток історії та культури; 6) викупу земельної ділянки у зв`язку із суспільною необхідністю; 7) викупу нерухомого майна у зв`язку з викупом з метою суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ч. 2. ст. 346 ЦК України, право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2014 р. у зв`язку з повним погашенням кредитних зобов`язань за кредитним договором було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим права ПАТ «БАНК КАМБІО» як іпотекодержателя на вказані об`єкти нерухомості було припинено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки кредитні зобов`язання були виконані, то відповідно дія договору іпотеки припинена у зв`язку з повним виконанням вимог іпотекодержателів .

Отже, право вимоги ПАТ «БАНК КАМБІО», як кредитора за Кредитним договором, було припинено у зв`язку з повним виконанням зобов`язання, забезпеченого іпотекою відповідно до приписів Цивільного Кодексу України.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 215 ЦК України,підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У відповідності до ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: 1)вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2)укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3)продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5)заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7)залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат,затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат,затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10)зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

У свою чергу приписами ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Отже, з аналізу чинного законодавства, яке регламентує спірні правовідносини вбачається, що Фонд, або його уповноважена особа, наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Так, згідно правової позиції викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від11 квітня 2018 року по справі № 910/12294/16, наказ про віднесення правочинів до нікчемних є результатом внутрішньої перевірки правочинів банку, забезпеченої уповноваженою особою Фонду, і внутрішнім документом банку, обов`язковим для виконання працівниками, та не породжує обов`язків у контрагентів банку, оскільки обов`язок повернути майно (кошти) виникає у контрагентів не на підставі наказу про виявлення нікчемних правочинів, а в силу закону, частини другої статті 215 ЦК України.

Таке майно (кошти) може бути повернуто або добровільно, або у примусовому порядку на підставі судового рішення.

Щоб застосувати наслідки нікчемного правочину, банк, як сторона такого правочину, повинен звернутися з відповідним позовом до суду. Вказане свідчить про відсутність у Фонду та його уповноваженої особи повноважень відносно контрагентів банку у правочинах, віднесених у наказі, підписаному уповноваженою особою Фонду, до нікчемних.

Аналогічна позиція міститься також у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року по справі від 96/3156/17, згідно якої суд вказав, що за результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 цього Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону.

При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону.

Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону.

Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 826/1476/15, викладено позицію, відповідно до якої, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки, штучно збільшена сума гарантованих державною виплат, то ст. 38 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

При цьому, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду.

Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону, що регламентовано частиною другою статті 215 ЦК України та частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ.

Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону.

Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків.

Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину.

Отже, для застосування наслідків нікчемності правочинів, які банк вважав недійсними в силу вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банк мав звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України, і лише за наявності рішення суду можна було б застосовувати будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що в силу вимог чинного законодавства нікчемний правочин це правочин, недійсність якого встановлена законом та для визнання його недійсним рішення суду не потрібне, що узгоджується із висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 911/924/16, Постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 910/4123/16, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 910/10371/16, Постанові Верховного Суду від 05.04.2018 року у справі № 910/10369/16, Постанові Верховного Суду від 14.03.2017 року у справі № 910/10365/16, оскільки, згідно з положеннями ст.. 37, 38 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд, або його уповноважена особа, наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують,оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку, залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2020, залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: