Дата документу 25.11.2020 Справа № 334/3808/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3808/15-ц Провадження №22-ц/807/2891/20 Головуючий у 1 -й інстанції: Баруліна Т.Є. Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічнго акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом Публічнго акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, яку уточнив протягом судового розгляду.

В обґрунтування заяви вказав, що 26 серпня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення №334/3808/15-ц, яким позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» було задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором №0 від 27 лютого 2008 року в розмірі 130 808,28 доларів США та пеню в розмірі 435 534,60 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №0/3-1 від 27 лютого 2008 року реєстровий № 12 - 11/25 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 16 листопада 2005 року. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Визначено початкову ціну предмету іпотеки для їх подальшої реалізації - на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З вартості реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги АТ «УКРСИББАНК» за кредитним договором № 0 від 27 лютого 2008 року в розмірі 130 808,28 доларів США та пені в розмірі 435 534,60 грн; стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Рішення набрало законної сили 08 вересня 2015 року.

На підставі рішення суду, 08 грудня 2015 року було видано виконавчі листи №334/3808/15-ц.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі листи № 334/3808/15-ц, видані 08 грудня 2015 року разом із заявами про відкриття виконавчого провадження 17 липня 2016 року були направлені для примусового виконання до Ленінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за вих. № №30-2/8-778, №30-2/8-779, №30- 2/8-780.

Протягом тривалого часу на адресу Банку не надходило жодного процесуального документа, яким би підтверджувався факт здійснення державним виконавцем відповідних дій щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а відтак представник АТ «УКРСИББАНК» звернувся до Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ) із запитом за вих. №23-4/8-1211 від 12 січня 2018 року про надання інформації щодо перебування виконавчих листів №334/3808/15-ц виданих 08 грудня 2015 року та просив надіслати поштою копії відповідних процесуальних документів.

Згідно відповіді на запит від 23 січня 2018 року за вих. № 2347, виконавчі листи №334/3808/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором на виконанні не перебувають.

Таким чином, на думку представника заявника, виконавчі документи були втрачені при поштовій пересилці. У зв`язку з чим виконання рішення суду по справі № 334/3808/15-ц є неможливим, а заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» залишається несплаченою,просив суд видати дублікат виконавчого листа по справі №334/3808/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором № 0 від 27 лютого 2008 року в розмірі 130 808,28 дол. США та пені в розмірі 435 534,60 грн.; видати дублікат виконавчого листа по справі № 334/3808/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0/3-1 від 27 лютого 2008року 11/25 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1 , встановлення способу реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначення початкової ціни предмету іпотеки для їх подальшої реалізації - на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З вартості реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги AT «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 27 лютого 2008 року в розмірі 130 808,28 дол. США та пені в розмірі 435 534,60 грн.; видати дублікат виконавчого листа по справі № 334/3808/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «УкрСиббанк» витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

27 листопада 2019 року Акціонерне товариство «УкрСибБанк» подало до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в обґрунтування якої зазначило, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання було встановлено до 08.09.2016 року, а відтак стягувач звернувся до відділу державної виконавчої служби в межах строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404- VIII строк пред`явлення виконавчих документів до виконання за загальним правилом було встановлено протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили. З приводу виконавчих документів, виданих до набрання чинності цим Законом, законодавцем було встановлено, що вони пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (ч. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження»). Тобто, термін пред`явлення виконавчих листів №334/3808/15-ц, виданих 08 грудня 2015 року щодо боржника ОСОБА_1 до виконання спливав 09 грудня 2018 року, 22 лютого 2018 року стягувач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів № 334/3808/15-ц, виданих Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» кредитної заборгованості, але станом на сьогоднішній день питання щодо видачі дублікатів виконавчих документів залишається не вирішеним, тому строк пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив 09 грудня 2018 року з причин, які не залежать від стягувача. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» просить поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі №334/3808/15-ц за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року заява Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та заява Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №334/3808/15-ц були об`єднані.(т.8 а.с. 86,87).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року в задоволенні заяви АТ «УКРСИББАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів та заяви АТ «УКРСИББАНК» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №334/3808/15-ц , відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що АТ «УкрСиббанк» 18.06.2016 року направив заяви про відкриття виконавчого провадження та оригінали виконавчих листів до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, доказом відправлення було надано Банком список згрупованих внутрішніх відправлень, поданих до Дніпровського поштамту. Протягом тривалого часу жодних процесуальних документів щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 не надходило, тому 12.01.2018 року Банк звернувся до Дніпровського ВДВС Запорізького МУЮ з запитом щодо перебування на виконанні виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості. 23.01.2018 року від Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшла відповідь, що виконавчі листи № 334/3808/15-ц відносно боржника ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Дані обставини свідчать про те, що вказаний виконавчий документ був втрачений. АТ «Укрсиббанк» отримав виконавчий лист 08.12.2015 року, який 18.07.2016 року, в строк, передбачений Законом України «Про виконавче поовадження», був направлений до виконання до органу виконавчої служби, із заявою про видачу дубліката виконавчого документа Банк звернувся до суду 22.02.2018 року, отже банк звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавачого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За таких обставин висновки суду щодо відмови у задоволенні заяви АТ « УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Відзиву у порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

В судове засідання Акціонерне товариство «УкрСиббанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ( т. 8 а.с. 147) до апеляційного суду не з`явився. У письмовій заяві представник АТ «УкрСиббанк» Трубіна Т.В. просила апеляційний суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням її з 23 листопада 2020 року на самоізоляції. (т. 8 а.с. 150-154 ).

Колегія суддів, діючи у відповідності з вимогами ст.ст.371, 372 ЦПК України приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за заявою представника Акціонерного товариства «УкрСибБанк» Трубіної Т.В.

Як вбачається з матеріалів справи справа до розгляду була призначена на 28 жовтня 2020 року, проте розгляд справи було відкладено на 25 листопада 2020 року, у зв`язку з клопотаннями представника АТ «УкрСиббанк» Трубіної Т.В. про відкладення ( т. 8 а.с. 125-128).

Враховуючи встановлені вище обставини колегія суддів приходить до висновку про те, що неявка представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Трубіної Т.В. в судове засідання 25 листопада 2020 року не пов`язана з поважною причиною, спрямована на штучне збільшення терміну розгляду справи судом апеляційної інстанції.

При цьому, необхідно також врахувати інтереси інших учасників справи, які з`являлися на виклики суду на всі судові засідання в даній справі, долаючи при цьому значну відстань, витрачаючи власні кошти та час.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів), тому призначити розгляд справи в строки, передбачені ч. 1 ст. 371 ЦПК України не має можливості.

При вищевикладених обставинах, та враховуючи ту обставину, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду більше трьох місяців, АТ «УкрСиббанк» є юридичною особою, яка в своєму штаті має не одного представника, тобто мала змогу в судове засідання направити іншого представника Банку , враховуючи, що станом на 25 листопада 2020 року діє послаблений карантин, тому апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. ст. 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю Акціонерного товариства «УкрСиббанк», який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , адвоката Кузьмінова Д.В., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, виходив з того, що стягувачем АТ «УкрСиббанк» не надано доказів того, що оригінали виконавчих документів було втрачено, не наведено обґрунтованих обставин втрати оригіналів виконавчих листів, не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання . Водночас, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 надав оигінали виконавчих листів № 334/3808/15 -ц, які не втрачені стягувачем, а знаходяться у нього, оскільки були передані йому представником АТ « УкрСиббанк» під час мирного врегулбвання даного спору.Також, суд зазначав що стягувач АТ "Укрсиббанк» зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року по цивільній справі № 334/3808/15-ц за позовною заявою АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, Банку 08 грудня 2015 року було видано оригінали виконавчих листів про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 130808.28 доларів США основного боргу та пені в розмірі 435534.60 грн, судових витрат в розмірі 3654 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0/3-1 від 27.02.2008р. реєстровий № 12 - 11/25 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 16.11.2005 року. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Визначено початкову ціну предмету іпотеки для їх подальшої реалізації - на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З вартості реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги АТ «УКРСИББАНК» за кредитним договором № 0 від 27.02.2008р. в розмірі 130 808,28 дол. США та пені в розмірі 435 534,60 грн.;стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн.

У виконавчих листах №334/3808/15-ц зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 08 вересня 2016 року. (т.7 а.с. 5-7).

В своїй заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих документів, представник заявника зазначив, що вказані документи були видані судом та отримані банком, та разом із заявами про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2016 року були направленні для примусового виконання до Ленінського ( Дніпровського) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за вих 3№ 30-2/8-778, № 30-2/8-779. № 30-2/8-780.12 січня 2018 року стягувачем було направлено запит за вих. №23-4/8-1211 про хід виконавчого провадження за виконавчими документ № 334/3808/15-ц від 26 серпня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. (т. 7 а.с.15-16).

23 січня 2018 року Дніпровський ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області надав відповідь №2347 від 23 січня 2018 на запит №23-4/8-1211 від 12 січня 2018 року, в якому зазначив, що виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1 від ПАТ «УкрСиббанк» до відділу не надходили та виконавчі листи на виконанні не перебувають (т.7 а.с.17).

Отже, заявник вважає, що оригінали виконавчих документів були втрачені при поштовій пересилці.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Умовою для видачі дубліката виконавчого документу є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у разі доведеності втрати його оригіналу.

Разом з тим, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчих листів, заявник - АТ "Укрсиббанк» не надав суду беззаперечних доказів щодо направлення оригіналів виконавчих листів на примусове виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, не надано жодного належного та достатнього доказу втрати отриманих оригіналів виконавчих документів, не надав доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчі листи - не виконано; не довів, що не проведено стягнення з боржника за виконавчими листами, дублікати яких заявник просить видати; не надав доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 надав оргигінали виконавчих листів № 334/3808/15-ц, які не втрачені стягувачем, а знаходяться у нього, оскільки були передані йому представником АТ «УкрСиббанк» під час мирного врегулювання даного спору.

В судовому засіданні 25 листопада 2020 року колегією суддів було оглянуто оригінали виконавчих документів у цивільній справі № 334/3808/15-ц, наданих представником ОСОБА_1 , який повідомив, що оригінали виконавчих листів знаходяться у нього, оскільки з Банком вирішувалося питання щодо мирного врегулювання спору шляхом звернення стягненя на майно боржника, а саме 11/25 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , якем було продано Банком і кошти від продажу були направленні на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.02.2008 року та саме тому оригінали виконавчих документів були передані представником Банку ОСОБА_1.

Тобто, наведене свідчить про те, що оригінали виконавчих листів не були втрачені при пересилці, а Банком не спростовано доводів боржника з приводу знаходження оригіналів виконавчих листів у нього, тому підстави, які б свідчили про необхідність видачі дублікатів виконавчих листів, відсутні.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що АТ «УкрСиббанк» пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин є недоведеними.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листів у цивільній справі № 334/3808/15 -ц, на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що заявником до своєї заяви не було надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчі листи у цивільній справі № 334/3808/15-ц , на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року, було втрачено. Матеріали справи не містять доказів втрати оригіналів виконавчих листів. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути.

Доводи апеляційної скарги, які фактично дублюють обставина справи, викладені в заяві про видачу дубліката виконавчого документа не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, а також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки їх обґрунтування не мають правового значення для вирішення даного спору та правильність висновків районного суду щодо відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, не спростовують.

Отже, ухвалу суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.367, 368, 374,375,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення в частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа.

Повна постанова складена 30 листопада 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.