У Х В А Л А

24 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 759/18917/17

провадження № 61-12894ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори Михальчук Лідія Володимирівна, про усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення від права на спадкування за законом.

Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Він і відповідач у справі є синами ОСОБА_3 , який був особою похилого віку, часто хворів, у червні 2015 року переніс операцію із заміни тазостегнового суглобу, через деякий час у нього виявили онкологічне захворювання (пухлину нирок), операцію з видалення якої провели 23 грудня 2015 року. Після проведення операції стан здоров`я погіршився. В січні 2017 року після падіння у ОСОБА_3 було зламано хребець, після чого він потребував постійного стороннього догляду, який надавав йому тільки позивач, купував ліки, продукти харчування, обслуговував батька. Відповідач допомогу не надавав, про стан здоров`я був обізнаний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, похованням батька займався позивач. З 2015 року відповідач, постійно вимагав від батька складення заповіту на його ім`я, погрожував. Зазначав, що такі дії відповідач вчиняв і щодо їх матері, оскільки у січні-лютому 2012 року здійснив незаконне проникнення до квартири, в якій проживала їх мати ОСОБА_4 та викрав ювелірні вироби, за що був засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва. З огляду на таке, відповідач самоухилився від надання будь-якої допомоги, як матеріальної, так і моральної, своєму батьку, який, через похилий вік та хвороби, потребував надання йому допомоги, просив позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Усунено ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, дійшов висновку, що позивач довів факт ухилення відповідача від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та враховував поведінку ОСОБА_2 , розуміння ним свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання ним такого обов`язку.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що позивач не довів факт ухилення відповідача від утримання батька та надання йому допомоги як особі, яка через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київський апеляційний суд прийняв постанову 20 липня 2020 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 19 серпня 2020 року, а скаргу подано 27 серпня 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження, оскільки повний текст постанови апеляційного суду він отримав 05 серпня 2020 року, що підтверджується копією конверту із штрих-кодом Публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

Враховуючи те, що скаргу подано 27 серпня 2020 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підстави касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 752/12158/14-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17, від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц; суд апеляційної інстанції неповно з`ясував усі обставини у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389, частини третьої статті 411 ЦПК України,для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Святошинського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 759/189147/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори Михальчук Лідія Володимирівна, про усунення від права на спадкування за законом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко