Справа № 720/2372/19
Провадження № 2/720/1005/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Єфтемій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТзОВ ««Груп Фактор»» звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу до відповідача ОСОБА_1 посилаючись на те, що між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АЕ7412192, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказує, що 07.06.2016 року близько 21:35 год. в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач залишив місце пригоди.

Окрім того, згідно постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі №720/1337/16-ц від 24.06.2016 року було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.06.2019 року, перебував в стані алкогольного сп`яніння та самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.9 а, п.2.10 та п. 10.1 ПДР України.

08.06.2016 року ОСОБА_2 , як власник автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 , що зазнав пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди звернувся з повідомленням до страхової компанії про подію, що може бути визнана страховою.

20.06.2016 року суб`єктом оцінюючої діяльності ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_2 складено акт огляду колісного транспортного засобу «Mitsubishi Lanсer», д.н.з. НОМЕР_2 в якому зафіксовані наявні механічні пошкодження, які отримав вказаний автомобіль, під час дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому з метою вирахування вартості відновлювального ремонту була складена ремонтна калькуляція.

На виконання вимог Закону та зобов`язань за полісом, ПрАТ «Київський страховий дім», 25.10.2016 року платіжним дорученням №15071 виплатило страхове відшкодування, ОСОБА_2 у розмірі 18349,62 грн.

Позивач стверджує, що причиною виникнення вимоги з відшкодування понесених майнових збитків, стало зафіксоване та доведене допущення відповідачем грубої поведінки на дорозі, а саме: перебування в стані алкогольного сп`яніння та залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідач ОСОБА_1 на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 18349,62 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення та розгляду справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.06.2016 року близько 21:35 год. в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mitsubishi Lanсer», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач залишив місце пригоди.

Окрім того, згідно постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі №720/1337/16-ц від 24.06.2016 року було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.06.2019 року, перебував в стані алкогольного сп`яніння та самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.9 а, п.2.10 та п. 10.1 ПДР України (а.с. 6).

12.01.2016 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АЕ7412192, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодованої шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпечого транспортного засобу.

Як вбачається з копії платіжного доручення №15071 від 25.10.2016 року (а.с.11) ПАТ «Київський страховий дім» перерахувало ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 18349,62 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених Правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Відповідно до п.п.«а» п.38.1. ст.38 3акону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.«в» п.38.1. ст.38 3акону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишив місце пригоди.

Судом також встановлено, що 09.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за якими ПрАТ «Київський страховий дім» 09 серпня 2018 року відступив шляхом продажу позивачу права вимоги, зокрема на отримання відшкодування шкоди, в порядку регресу по вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би спростовував заявлені позовні вимоги, а відповідно до заяви відповідача останній вимоги позову визнав та не заперечував щодо їх задоволення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 18349, 62 грн., задовольнивши позовні вимоги.

Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідач ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 1921,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 22, 29, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 982 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 206, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 08.11.2018 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор», , суму страхового відшкодування у розмірі 18349 (вісімнадцять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 08.11.2018 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор», суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: