Постанова

Іменем України

24 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 2-10019/10

провадження № 61-15531св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ерстебанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», про заміну сторони виконавчого провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Шимків С. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (далі - ТОВ «ФК «Інновація») звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача у виконавчому документі з виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2010 року у справі № 2-10019/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» (далі - ПАТ «Ерсте Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФК «Інновація».

Заява мотивована тим, що 14 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс транс груп» (далі - ТОВ «Фінанс транс груп») і ТОВ «ФК «Інновація» укладено договір відступлення права вимоги (факторинг) № 208, за умовами якого ТОВ «ФК «Інновація» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № 014/2628/2/085512 (далі - кредитний договір), і договір про відступлення права за договором іпотеки від 27 грудня 2007 року № 014/2628/2/08512/1.

Оскільки на підставі вказаних договорів відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого ТОВ «ФК «Інновація» є єдиним кредитором та іпотекодержателем за кредитним і іпотечним договорами, а рішення суду про стягнення кредитної заборгованості боржником не виконано, заявник просив заяву задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рівненський міський суд Рівненської області ухвалою від 16 травня 2019 року відмовив у задоволення заяви ТОВ «ФК «Інновація».

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для заміни стягувача, оскільки заявник не додав виконавчого листа, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФК «Інновація» не зазначило про наявність відкритих виконавчих проваджень.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рівненський апеляційний суд постановою від 18 липня 2019 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2019 року скасував. Заяву ТОВ «ФК «Інновація» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнив. Замінив стягувача у виконавчому листі з виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2010 року у справі № 2-10019/10 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФК «Інновація».

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заміна сторони правонаступником може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 16 серпня 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 18 липня 2019 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив частину четверту статті 82 ЦПК України та не врахував, що у період з 2016 до 2019 років суд розглядав заяви ТОВ «ФК «Інновація» та його попередників про заміну сторони виконавчого провадження, в задоволенні яких відмовив (ухвали від 02 червня 2016 року у справі № 2-10019/10, від 18 серпня 2016 року у справі № 1715/17352/12, від 22 січня 2018 року у справі № 1715/17352/12, від 18 березня 2019 року у справі № 569/18948/17, від 16 травня 2019 року у справі № 2-10019/10), встановлені цими судовими рішеннями обставини щодо відсутності правонаступництва ТОВ ФК «Інновація» мають преюдиційне значення для цієї справи.

Крім того, стаття 442 ЦПК України не передбачає процесуальної можливості заміни стягувача, посилання апеляційного суду на частину 5 цієї статті не заслуговує на увагу, оскільки вказана норма регламентує правовідносини до відкриття виконавчого провадження, однак у цьому випадку виконавче провадження було відкрите ще в 2016 році, а на цей час завершене та повторно до виконання не пред`являлося.

Також немає і договорів відступлення права вимоги, укладених між ПАТ «Фідобанк» і ТОВ «ФК «Інновація», тому товариство не є правонаступником ПАТ «Фідобанк». Крім цього, заявник не має права на укладення договорів відступлення права вимоги щодо фізичних осіб, тому договір відступлення права вимоги вчинений незаконно і є нікчемним. Доказів оплати за трьома договорами відступлення права вимоги та актів прийому немає.

Суд апеляційної інстанції не врахував, що процесуально необхідно поетапно замінювати стягувачів у виконавчому провадженні, а в цьому випадку така заміна не відбулася, і не застосував позовну давність, про застосування якої просив ОСОБА_1

22 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «ФК «Інновація» на касаційну скаргу, який мотивований тим, що позиція ОСОБА_1 про те, що ухвали суду про відмову в задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження на будь-якого кредитора в ланцюгу кредиторів (в тому числі і ТОВ «ФК «Інновація») є преюдиційним фактом, здійснена з перекручуванням норм законодавства. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. ОСОБА_1 , який наполягає на заміні кожного стягувача в ланцюгу, не наводить жодного посилання на те, якою нормою права регулюється його твердження.

ТОВ «ФК «Інновація», як і інші факторингові компанії, має право укладати будь-які договори, які не суперечать вимогам законодавства, в тому числі й договори відступлення права вимоги щодо боржників - фізичних та юридичних осіб та договори факторингу щодо фізичних та юридичних осіб. ТОВ «ФК «Інновація» як фінансова установа внесене до Державного реєстру фінансових установ. ТОВ «ФК «Інновація» є правонаступником ПАТ «Фідобанк» як кредитора у правовідносинах щодо боржника ОСОБА_1 .

В цьому випадку суд розглядає заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі, в якій суд першої інстанції вже захистив порушене право ПАТ «Ерсте Банк», тому до заяви не може бути застосовано позовну давність, оскільки її суть зводиться до процесуального правонаступництва, а не до захисту порушеного права. ТОВ «ФК «Інновація» як кредитор просить замінити сторону у виконавчому листі за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Рівненського міського суду Рівненської області.

16 жовтня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 27 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 04 липня 2011 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» у справі № 2-10019/10 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 673 501,67 грн заборгованості за кредитним договоромвід 27 грудня 2007 року № 014/2628/2/085512, 1 820,00 грн судових витрат.

26 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»), яке є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Глобал Фінанс») укладено договір про відступлення права вимоги № 1, за умовами якогоПАТ «Фідобанк» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Глобал Фінанс».

27 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» і ТОВ «Фінанс транс груп» укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 35, за умовами якого ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» відступило ТОВ «Фінанс транс груп» право вимоги, що виникло на підставі, зокрема, кредитного договору.

14 вересня 2017 року між ТОВ «Фінанс транс груп» і ТОВ «ФК «Інновація» укладено договори про відступлення права вимоги (факторингу), за умовами яких ТОВ «Фінанс транс груп» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Інновація» за кредитним договором.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Апеляційний суд встановив, що за останнім договором про відступлення права

вимоги ТОВ «ФК «Інновація» набуло право вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 , а тому стягувач у виконавчому провадженні підлягає заміні на ТОВ «ФК «Інновація».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Через таку заміну кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Схожий за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 755/18025/17.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і вразі відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що ТОВ «ФК «Інновація» набуло всіх прав кредитора щодо боржника ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд зауважує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України та статті 18 ЦПК України рішення суду є обов`язковим до виконання, проте ОСОБА_1 не надав доказів виконання рішення суду про заміну стягувача у виконавчому листі, якого просить заявник.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аргументи касаційної скарги про відсутність належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги ПАТ «Фідобанк» на користь ТОВ «ФК «Інновація», доказів оплати та актів приймання-передачі спростовуються матеріалами справи, які містять в тому числі і відповідні квитанції про сплату грошових коштів на виконання договорів про відступлення права вимоги, розпорядженням Національної комісії фінансових послуг від 18 лютого 2015 року № 132, яким ТОВ «ФК «Інновація» внесено до Державного реєстру фінансових установ як таке, що може надавати такі фінансові послуги: факторинг, фінансовий лізинг, надання гарантій, надання поручительств, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про преюдиційність зазначених ним ухвал не спростовують висновків суду, оскільки в задоволенні заяв було відмовлено у зв`язку з недоведеністю вимог.

Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови апеляційного суду, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновком суду щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, та тлумачення норм права, що регулюють спірні правовідносини, на власний розсуд.

Відповідно до статті 400 ЦПК України Верховний Суд не здійснює переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, оскільки повноваження суду касаційної інстанції обмежуються лише винятково перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко