Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2020 Справа №607/11713/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника позивача Бурка О.В., представника відповідача Здор Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, про визнання виконавчого документа таким що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, просить визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса за №994 від 10 квітня 2020 року. Посилається на те, що з постанови Приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича від 16 червня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62301790 йому стало відомо про те, що 10 квітня 2020 року Приватним нотаріусом Кравцовим Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №994 на кредитному договорі №, за яким з нього в користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» стягнено заборгованість за вказаним кредитним договором за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року у розмірі 30 252, 26 грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає до виконання, оскільки в момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Кравцов О.О. не мав права на вчинення нотаріальних дій, оскільки у Державному реєстрі нотаріусів України відомості про реєстрацію ОСОБА_2 приватним нотаріусом відсутні. Також, звертає увагу, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, Постанову КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою було передбачено можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами та внесено зміни до Постанови КМУ №1172 від 29 червня 1992 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Тому, вчинення 10 квітня 2020 року, приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі документів, які подавалися відповідачем до «Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» за кредитними договорами, який визнаний незаконним та нечинним рішенням суду, не відповідало чинному законодавству. Крім того, у своїх письмових поясненнях посилається на те, що надані відповідачем копії усіх документів не засвідчені відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 ЦПК України, а відтак ці документи не можуть вважатися належно посвідченими відповідно до закону. Крім того, зауважує, що подані відповідачем електронні докази повинні відповідати вимогам ст. 100 ЦПК України, згідно якої електронні докази подаються в оригіналі або електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Зазначає, що строк кредитування за Договором споживчого кредиту № становить три роки, з 17 лютого 2014 року по 17 лютого 2017 року. Також, зауважує, що можливість вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, котрі нотаріально не посвідчені, - не передбачена чинним законодавством України і тому такої можливості не існувало та не існує.

Від відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надійшов відзив на позов, згідно якого представник просить відмовити в позові. Покликається на те, що позивача був повідомленим про наявну заборгованість та про необхідність її сплати, направивши вимогу та надавши строк для добровільного врегулювання, однак вимогу позивач залишив без уваги. Зазначене, на думку відповідача свідчить, що заборгованість яка зазначена у вимозі є безспірною. Крім того, вважає, що посилання позивача на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» є безпідставними, оскільки стосується змін внесених до порядку вчинення виконавчого напису у випадку порушення основного зобов`язання забезпеченого іпотекою. Таким чином, спірних правовідносин зазначене рішення не стосується. Тому, вважає, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» подано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують права ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на звернення до нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису, а також, що зазначена у виконавчому написі заборгованість є безспірною, тому в задоволенні позову просять відмовити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 08 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові та поясненнях, просили суд позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Попередньо про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОПТ Банк», укладено кредитний договір №, у відповідності до якого ОСОБА_1 отримав кошти в розмірі 27950, 00 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.

10 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис за №994 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» заборгованості по кредитному договору № від 17.02.2014 року у загальні сумі 30 252, 26 грн. за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить 20 059, 10 грн.; заборгованість по відсоткам становить 10 193, 16 грн.; витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса 302, 52, 00 грн. Вказаний виконавчий напис звернуто до виконання.

Зі змісту виконавчого напису нотаріуса вбачається, що 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/16/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.02.2014 року.

В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.02.2014 року.

16 червня 2020 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження ВП №62301790 з приводу примусового виконання виконавчого напису за №994, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. 10 квітня 2020 року.

18 червня 2020 року постановою приватного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП №62301790 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

18 червня 2020 року постановою приватного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП №62301790 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу наведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 та від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц з подібних правовідносин.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Крім того, не є спростованими доводи позивача що виконавчий напис вчинено із порушенням, а саме поза межами трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги, передбаченого статтею 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки пунктом 1.4.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені Кредитним договором не пізніше «17» лютого 2017 року, тоді як виконавчий напис вчинено 10 квітня 2020 року.

Отже, суд доходить висновку, що відсутні підстави вважати стягнену виконавчим написом нотаріуса заборгованість безспірною.

Окремо суд зауважує, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений в цій справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 10 квітня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому подання стягувачем не нотаріально засвідченого договору є незаконним.

Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександром Олександровичем вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 10 квітня 2020 року, а тому виконавчий напис за №994 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександром Олександровичем 10 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» заборгованості по кредитному договору № від 17.02.2014 року у загальні сумі 30 252, 26 грн. за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» в користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений ним при подачі позову та заяви про забезпечення судовий збір в сумі 1261,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 263, 265, 272, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про нотаріат», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис №994, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем 10 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 30252,26 грн. заборгованості за кредитним договором № укладеним 17 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП банк» та ОСОБА_1 , таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» в користь ОСОБА_1 1261(одна тисяча двісті шістдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс», адреса місця знаходження: 04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 77, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110.

Повний текст виготовлено 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк