Справа №628/1460/20
Провадження № 2/628/651/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

23 листопада 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря судових засідань Шевченко О.І.,

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Пухтаєвич О.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Куп`янськ цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,

встановив:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на його користь 1100 грн. майнової шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, у зв`язку із скоєнням адміністративного правопорушення, а саме. 21.02.2020 року близько 06-40 год. відповідач ОСОБА_2 на території автовокзалу в смт. Ківшарівка, м. Куп`янськ, Харківської області пошкодив шляхом порізу шину на автомобілі марки ГАЗ-3110, державний номер НОМЕР_1 , який належить йому - позивачу, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП. Постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04.06.2020 року ОСОБА_2 звільнений від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП на час розгляду справи, але визнаний винним у скоєнні відносно нього адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, порушив його спокій та громадський порядок, спричинив шкоду майну. Пошкоджене колесо автомобіля коштує згідно довідки про вартість колеса до автомобіля марки «РОССАВА» 205/70R14011-297 С-1 від приватного підприємця ОСОБА_3 1100 грн. Позивач також зазначає, що, у зв`язку з цим, йому спричинена відповідачем і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна, протиправною поведінкою відповідача щодо нього та оцінює її у 5000 грн. і вважає, що необхідно при врахувати: зухвалу поведінку відповідача під час скоєння правопорушення, винність, відсутність відшкодування шкоди вже довгий час, поведінку ОСОБА_2 після скоєння правопорушення, те, що йому, позивачу, прийшлось розшукувати, де знаходиться справа відносно ОСОБА_2 , останній уникав явки в суд та відповідальності, скоїв правопорушення відносно особи похилого віку, відносно водія, прийшлося купувати нове колесо.

Ухвалою від 26.06.2020 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивач не є власником автомобіля, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу ГАЗ 31029 реєстраційний номер НОМЕР_2 білого кольору є ОСОБА_4 , тобто до суду звернувся не власник майна, який потребує відшкодування майнової шкоди за зіпсоване майно, тому, відсутні підстави для відшкодування шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України. Крім того, вважає, що довідка, надана позивачем про вартість пошкодженої шини у 1100 грн. не є належним доказом, так як не містить наступні реквізити: назву організації, назву виду документу, дату документа, реєстраційний індекс документа, посилання на реєстраційний індекс і дату запиту, місце складення документа, адресат, заголовок до тексту документа, текст, підпис. Також, зазначає, що відсутня моральна шкода, оскільки позивач не має право на відшкодування шкоди тому, що не є вісником майна, шкоду якому було завдано, тобто він не постраждав, та належними доказами не підтверджена така шкода. Тому, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 01.10.2020 р. у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_4 було відмовлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пухтаєвич О.О. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав відзив на позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, допитавши позивача як свідка за клопотанням відповідача, оглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Допитаний у судовому засіданні як свідок позивач ОСОБА_1 пояснив, що 21.02.2020 р. приблизно о 06-50 год. він знаходився на автостанції смт. Ківшарівка м. Куп`янська, Харківської області на своєму автомобілі марки ГАЗ моделі 31029 білого кольору д.р.н. НОМЕР_2 , де чекав людей, з якими раніше домовилися, щоб відвезти їх до м. Харкова, так як їм потрібно було їхати до лікарні. Коли він знаходився біля будівлі автостанції на своєму автомобілі, то на платформі знаходився автобус сполученням Ківшарівка-Харків. З цього автобусу вийшов водій це був ОСОБА_2 , який невідомим предметом, схожим на ніж, проколов переднє ліве колесо його автомобіля внаслідок чого стався прокол на глибину 5 см. Він, свідок, вийшов з автомобіля і побачив, що колесо швидко спускає. Після чого він зробив зауваження ОСОБА_2 , але водій автобусу нічого не відповів та пішов у напрямку до автобусу. Свідок поїхав на спущеному скаті до «шиномонтажки», яка розташована неподалік, ремонтувати колесо, так як потрібно було відвезти людей до лікарні в м. Харків, але так як вона не працювала, то він власноруч замінив колесо. Свідок вважає, що відповідач порізав колесо на його автомобілі тому, що люди вирішили їхати до м. Харкова не автобусом, а з ним на автомобілі. Крім того, свідок зазначив, що у зв`язку з неправомірною, зухвалою поведінкою відповідача та пошкодженням ним майна, він зазнав душевних страждань, дуже нервував та переживав, він не зміг вчасно здійснити заплановану поїзду на автомобілі того дня, вимушений був купувати нове колесо для заміни пошкодженого, був порушений звичний уклад його життя, він звертався до правоохоронних органів для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, а коли його не повідомили про результати розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , не направили постанову про закриття кримінального провадження, йому прийшлося розшукувати, де знаходиться справа відносно відповідача, він потребував допомоги адвоката, через якого направлялися запити до відповідних органів щодо результатів розгляду справи відносно ОСОБА_2 , яка була розглянута 04.06.2020 р., спричинена відповідачем шкода до теперішнього часу не відшкодована та ОСОБА_2 поводить себе зухвало, пробачення не просив, не пропонував відшкодувати спричинену шкоду. Оцінку майнової шкоди у 1100 грн. проводив правоохоронний орган на досудовому розслідуванні, ним же і бралася підтверджуюча довідка.

Показання свідка не суперечать іншим зібраним у справі доказам та є аналогічними з тими поясненнями, які були надані ОСОБА_1 на досудовому розслідуванні.

04 червня 2020 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області постановлена постанова, яка набрала законної сили 16.06.2020 р., якою провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні - ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому суд встановив, що 21.02.2020 року близько 06 год. 40 хв. громадянин в смт. Ківшарівка на території автовокзалу громадянин ОСОБА_2 пошкодив шляхом порізу шину на автомобілі марки ГАЗ -3110, держаний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП. ОСОБА_2 в судове засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАПне з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, провину визнає та просить суд закрити провадження по справі, у зв`язку з закінченням строків притягнення. Суд кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст.173КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно постанови старшого слідчого слідчого відділу Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.02.2020 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000350 від 22.02.2020, закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. При цьому було встановлено, що згідно наданої довідки про розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ГАЗ моделі 31029 білого кольору д.р.н. НОМЕР_2 складає 1100 грн., а з 01.09.2020 р. неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1051 грн., шкода у великому розмірі у складі умисного знищення або пошкодження майна може бути визнана тоді, коли цим злочином спричинено матеріальні збитки на суму, яка у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто більше 262750 грн. Постановлено виділити матеріали з кримінального провадження № 0000350 від 22.02.2020 року за ст. 173 КУпАП для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в ході якого він пошкодив шляхом порізу шину на автомобілі марки ГАЗ-3110, держаний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, є встановленою та не підлягає доведенню. Крім того, у судовому засіданні відповідачем не заперечувався факт порізу шини на автомобілі ГАЗ білого кольору, за кермом якого знаходився водій ОСОБА_1 21.02.2020 р. близько 06-40 год.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно копії довідки директора ПП ВКФ «Престиж-авто» від 17.03.2020 р. за № 2, наданої старшому слідчому СВ вартість автомобільного колеса марки «Россава» 205/70 205/70R14011-297 складає 1100,00 грн. Дана довідка була виділена з матеріалів кримінального провадження № 0000350 від 22.02.2020 року за ст. 173 КУпАП для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 і була предметом дослідження як у матеріалах вище зазначеного кримінального провадження так і у справі про адміністративне правопорушення, та будь-яких даних щодо заперечень з боку потерпілої особи та особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, стосовно підприємства, яким надана така довідка, та щодо її форми та реквізитів, вартості відновлення пошкодженого колеса автомобілю чи будь-яких інших даних такої вартості матеріали справи не містять, та будь-яких даних щодо одержання довідки з порушенням порядку, встановленого законом, суду не надано, а тому відсутні підстави вважати таку довідку неналежним чи недопустимим доказом у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, як на те, посилається відповідач.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля ГАЗ модель 31029, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 та в «особливих відмітках» зазначено, що ОСОБА_1 має право користуватися, Д/Р ВІА655902 09.06.2015. ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій певних категорій.

За ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно дост.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, в якому передбачено його право користуватися, а отже і керувати цим транспортним засобом, а тому, суд дійшов висновку, що вінправомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи, що майну, яким правомірно володіє позивач, з вини відповідача завдано шкоди у розмірі 11000 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову в частині відшкодування цієї шкоди за рахунок відповідача.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

За приписами статті 23 ЦК Українивизначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, у тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом відповідно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Неправомірними діями відповідача позивачеві була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав моральних, душевних страждань з приводу пошкодження його автомобіля, протиправною, зухвалою поведінкою відповідача щодо нього, він не зміг вчасно здійснити заплановану поїзду на автомобілі, вимушений був купувати нове колесо для заміни пошкодженого, переживав через відсутність відшкодування матеріальної шкоди довгий час та тривалого розгляду справи про притягнення до відповідальності за спричинену шкоду ОСОБА_2 , який уникав явки до суду та відповідальності, вимушений був звертатися через адвоката із запитами до поліції та суду з приводу результатів розгляду справи відносно ОСОБА_2 .

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до положень п.9постанови №4 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової шкоди/ " від 31.03.1995 рокуіз наступними змінами, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд також бере до уваги те, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, страждань, тому при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд повинен враховувати вимоги розумності та справедливості, а сам розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку з порушенням його прав, протиправною поведінкою щодо нього, із пошкодженням його майна, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.

Беручи до уваги наведені в позові доводи щодо підстав та розміру заподіяної моральної шкоди, зважаючи на характер та обставини скоєного відповідачем правопорушення, глибини душевних страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоди, та виходячи із засад розумності і справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідачем на користь позивача у 1000 грн.

Відтак, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 263, 264,265, 352,354 ЦПК України, ст..23, 395, 396, 1167, 1187 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1100 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином,під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/. Копія (текст) судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься за веб-адресою: http://reestr.court.gov.ua/ (в рядку «Справа №» необхідно ввести номер справи, в якій видано це судове рішення).

Повний текст рішення складений 30 листопада 2020 року. Строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.О.Шиховцова