Миколаївський апеляційний суд
Справа №487/5074/18
Провадження № 22-ц/812/2007/20
У Х В А Л А

27 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворської Ж.М., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник Інни Валеріївни на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2020 року ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Регіональний сервісний центр МВС України у Миколаївській області, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина Тарасівна, про визнання договору купівлі-продажу, договору дарування недійсними, визнання особистою власністю майна набутого під час шлюбу,-

В С Т А Н О В И В

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2020 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ;

припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн., на проведення експертизи - 1800,00 грн. та 3014,87 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Регіональний сервісний центр МВС України у Миколаївській області, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська К.Т. про визнання договору купівлі-продажу, договору дарування недійсними, визнання особистою власністю майна набутого під час шлюбу - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , діючи через свого представника, подав на нього апеляційну скаргу, заявивши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року матеріали цивільної справи витребувано з суду першої інстанції.

Мотивуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник І.В. вказувала, що копія оскаржувано рішення отримана апелянтом 26 травня 2020 року, проте вчасно подати апеляційну скаргу він не зміг оскільки фактично проживає не в м. Миколаєві, не має відповідних правових знань, а також, у зв`язку з обмеженнями щодо пересування громадян зумовлених карантином він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Мельник І.В.

Разом з тим, з огляду на існування обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином в Україні, а також перебування адвоката Мельник І.В. на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, апеляційна скарга подається з пропущенням строку на апеляційне оскарження.

Посилаючись на вказане, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

За приписами ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

В силу ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані скаржником в клопотанні причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не можна визнати поважними з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 22 травня 2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва оголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення та 25 травня 2020 року складено його повний текст (т.2 а.с.167 - 172).

Відповідно до запису, що міститься на супровідному листі, копію оскаржуваного рішення отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Мельник І.В. 26 травня 2020 року (т.2а.с.175).

Частиною 7 статті 272 ЦПК України встановлено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Отже, отримання копії судового рішення 26 травня 2020 року та подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги (до 25 червня 2020 року) є поважною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом з тим, згідно поштового конверту апеляційну скаргу подано 11 листопада 2020 року (т.2 а.с.198).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України імперативно визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII "Прикінцевих положень" вказаного Закону № 540-IX у ЦПК України розділ XII "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020 року пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Відповідно до ч. 2 п. 2 Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" опубліковано у державному друкованому засобі масової інформації "Голос України" 16 липня 2020 року.

ОСОБА_1 та його адвокат протягом двадцятиденного строку не звертались до суду з заявою про продовження процесуального строку.

Не заслуговують на увагу посилання, в клопотанні про поновлення строку, на те, що адвокат Мельник І.В. знаходилася на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, оскількм вказана причина пропуску строку не може бути поважною враховуючи те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами іншого адвоката для складання апеляційної скарги.

Доказів того, що неможливість подання апеляційної скарги зумовлена карантинними обмеженнями суду не надано.

За таких обставин, підстави наведені апелянтом для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку та надати ОСОБА_1 строк для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, де вказати інші підстави для поновлення строку.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" від 21 грудня 2010 року).

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини

Згідно з ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи те, що наведенні в апеляційній скарзі підстави для поновлення процесуального строку не можуть бути визнані поважними, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме: вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Наведенні в клопотання про поновлення строку представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник Інни Валеріївни причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2020 року визнати не поважними.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник Інни Валеріївни на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2020 року залишити без руху.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що вона має право протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

Попередити, що у випадку не виконання у встановлений строк цієї ухвали будуть застосовані наслідки передбачені ЦПК України.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська