Справа № 492/1299/17
Провадження № 2/492/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., за участю секретаря судових засідань Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися із зазначеним позовом до відповідачів, з урахуванням уточнених позовних вимог просили визнати за ними право власності: 1/5 частку житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , 1/5 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га та 1/10 частку легкового автомобіля марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску кожному, посилаючись на те, що вони є спадкоємцями майна після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Після смерті спадкодавця залишилося майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га. Крім того, за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належав легковий автомобіль марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску. Оформити право власності в нотаріальній конторі позивачі не можуть, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачів, позов просив задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судове засідання також не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідачки ОСОБА_3 , позовні вимоги визнав частково, земельну дялнку вважає спільною власністю подружжя, оскільки рішення про видачу земельної ділянку прийнято в період режиму спільної власності подружжя, а автомобіль вважає особистою власністю ОСОБА_3 . Не заперечував проти задоволення позовних вимог про визнання права власності на частину житлового будинку.

ОСОБА_4 надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, пов`язані з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх батьком вказаний ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 6, 8, 250, 253). Внаслідок реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на наявне « ОСОБА_11 » (т. 1 с. а. 7, 251). Також, внаслідок реєстрації шлюбу ОСОБА_9 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на наявне « ОСОБА_12 » (т. 1 а. с. 9, 254).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 10, 242). На момент смерті ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 відповідачкою по справі, який був зареєстрований 16 травня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 16.05.2001 року (т. 1 а. с. 11). У шлюбі у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а. с. 12).

Крім того, ОСОБА_6 мав від іншого шлюбу дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а. с. 78). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 19.04.2018 року, яке постановою апеляційного суду Одеської області від 23.10.2018 року змінено в частині мотивування підстав задоволення позову, в іншій частині залишено без змін, встановлено батьківство ОСОБА_6 відносно ОСОБА_13 (т. 1 а. с. 65-68, 80-84, а. с. 85-88). Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 27.10.2018 року ОСОБА_13 внаслідок реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (т. 1 а. с. 79).

Згідно довідки № 832 від 10.03.2011 року, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області на ім`я ОСОБА_6 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 до складу його сім`ї входять: дружина ОСОБА_3 , 1968 року народження, донька ОСОБА_13 , 1990 року народження, донька ОСОБА_4 , 2001 року народження (т. 1 а. с. 89, 90). Як вбачається з довідки № 2284 від 08.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області ОСОБА_13 також мешкає за вищезазначеною адресою (а. с. 13, 90). Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , її мати ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 91-93).

За життя померлому ОСОБА_6 належав житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 97457278 від 15.09.2017 року (т. 1 а. с. 13) та копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 059674 від 12.10.2012 року (т. 1 а. с. 14-15).

Також, судом встановлено, що у період шлюбу ОСОБА_6 та відповідачка ОСОБА_3 07 лютого 2014 року придбали легкового автомобіля марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 49940,26 грн., який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 16, 17, 229, т. 2 а. с. 55).

Протягом встановленого законом строку, позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , але у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду (т. 1 а. с. 35).

Відповідно до копії спадкової справи № 8/2016, відкритої після смерті ОСОБА_6 , витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44641293 від 02.08.2016 року свідоцтва про право на спадщину не видавалися (т. 1 а. с. 18, 239-263).

Щодо спадкування житлового будинку з господарськими спорудами.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилом частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В силу ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30ю05ю2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 придбаний ОСОБА_6 до шлюбу, тому суд приходить до висновку, що вказане майно є його особистою приватною власністю та підлягає поділу між спадкоємцями в рівних частинах.

Щодо спадкування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Перехід права власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок врегульовано статтями 120 ЗК України і 377 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 судам роз`яснено, що земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Крім того, судом враховується, що відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року № 2913-VI статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: «об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації».

Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17.05.2012 року № 4766, який набрав чинності 13 червня 2012 року.

Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Отже, з урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався.

Тільки у період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року № 2913-VI зроблений Верховним Судом у постановах: від 20 червня 2018 року у справі № 1311/832/12, провадження № 61-6409св18, і від 12 листопада 2018 року у справі № 753/6139/14-ц, провадження № 61-27342св18.

Таким чином, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 набута ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області від 29.09.2011 року № 279-VI та 12 жовтня 2012 року та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку є особистою приватною власністю ОСОБА_6 .

Щодо спадкування легкового автомобіля, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Судом встановлено, що з 16 травня 2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу ними було придбано автомобіль марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 49940,26 грн., який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 .

З огляду на те, що в період зареєстрованого шлюбу 07.02.2014 року придбали на ім`я відповідачки ОСОБА_3 вищезазначений автомобіль, то вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_3 й відповідно після смерті одного із співвласників на належну йому частку відкрилась спадщина за законом.

Таким чином, 1/2 частина автомобіля марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 49940,26 грн. належить до спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_6 .

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що до складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_6 входить житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 автомобіля марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , а позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину та частки кожного із спадкоємців у спадщині є рівними.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті входять до складу спадщини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року було вжито заходи забезпечення позову, заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до розгляду справи по суті; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передання у володіння та (або) користування, здавання в найм та (або) оренду легкового автомобіля марки «Toyota Carina», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , до розгляду справи по суті.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, вказані заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі ст. ст. 377, 1216, 1261, 1268, 1269, 1272, 1297 ЦК України, ст. ст. 57, 60 СК України, ст. 120 ЗК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 158, 206, 211, 294, 315, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на: 1/5 частку житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; 1/5 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/10 частку легкового автомобіля марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на: 1/5 частку житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; 1/5 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0806 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/10 частку легкового автомобіля марки «TOYOTA CARINA», 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року у вигляді заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до розгляду справи по суті; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передання у володіння та (або) користування, здавання в найм та (або) оренду легкового автомобіля марки «Toyota Carina», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 1997 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , до розгляду справи по суті, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Поний текст рішення суду складено 27 листопада 2020 року.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі