Справа № 188/1199/20
Провадження № 2/188/421/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ніколаєвої І.К.,

з участю секретаря судового засідання Фесик Ю.В.,

за участі представника позивача Смолова Р.О.

розглянувши в підготовчому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку

(пай) ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, Петропавлівської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку( пай).

В обґрунтування позову вказав, що 08.04.1997 року він був прийнятий до КСП «Ленінець» токарем.

У подальшому, в зв`язку із реорганізацією КСП «Ленінець», 27.03.2000 року він був звільнений та 01.04.2000 року прийнятий на посаду токаря до сільськогосподарського виробничого кооперативу (СВК) «Дмитрівський».

У зв`язку із реорганізацією СВК «Дмитрівський», 30.06.2000 року він був звільнений із посади токаря та наказом від 01.07.2000 року прийнятий на аналогічну посаду до TOB «Весна».

У ході паювання земель сільськогосподарських підприємств, 07.04.2000 р. на його ім`я був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену КСП «Ленінець», серії ДП за № 294899 на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 79/12-р від 20.03.2000 року, що підтверджується записом у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Ленінець».

Сертифікат за № 294899 від 07.04.2000 року виданий на ім`я ОСОБА_1 позивачем втрачено.

Про втрату вказаного сертифікату надано оголошення до громадсько-політичної газети Петропавлівського району «Степова зоря» від 07.05.2020 року за № 19 (9887), в якому міститься інформація щодо втрати сертифіката на земельну частку (пай) в КСП «Ленінець» серії ДП за №294899 на ім`я ОСОБА_1 .

У подальшому, 18.05.2020 року позивач звернувся до відповідача 1 - Миколаївської сільської ради про видачу дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай).

Крім того, 20.05.2020 року позивачем направлено заяву про видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) до відповідача 2 - Петропавлівської районної державної адміністрації.

Листом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 26.05.2020 року № 1082 ОСОБА_2 повідомлено про те, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) здійснюється відповідною районною державною адміністрацією.

Листом Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 18.06.2020 року вих. № 646/0/349-20 заявника повідомлено про те, що на даний час виготовлення бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) не здійснюється та роз`яснено право подання до суду позовної заяви про визнання права на земельну частку (пай).

Позивач, керуючись ст. ст. 2,4,175,187 ЦПК України звернувся до суду з даним позовом з метою захисту його порушеного права.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, обґрунтував позовні вимоги та пояснив, що позивач не має іншого способу захисту його особистих порушених прав ніж звернутися до суду та прохає суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідач -1 в підготовче засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги вони визнають у повному обсязі прохають справу розглянути у їх відсутність.

Представник відповідач - 2 в підготовче засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій вказав, що вони прохають справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи в підготовче засідання також не з`явився, направив до суду письмове пояснення в якому зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області законодавче не наділене повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств і в майбутньому вони не мають повноважень на виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у разі визнання за позивачем право на земельну частку

( пай).

В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Вислухавши представника позивача, вивчивши заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Сторони по справі перебувають у цивільно правових відносинах урегульованих нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що позивач дійсно 08.04.1997 року був прийнятий до КСП «Ленінець» токарем. У подальшому, в зв`язку із реорганізацією КСП «Ленінець», 27.03.2000 року він був звільнений та 01.04.2000 року прийнятий на посаду токаря до сільськогосподарського виробничого кооперативу (СВК) «Дмитрівський». У зв`язку із реорганізацією СВК «Дмитрівський», 30.06.2000 року позивач був звільнений із посади токаря та наказом від 01.07.2000 року прийнятий на аналогічну посаду до TOB «Весна», що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ( а.с.7).

У ході паювання земель сільськогосподарських підприємств, 07.04.2000 р. на ім`я позивача був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену КСП «Ленінець», серії ДП за № 294899 на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 79/12-р від 20.03.2000 року, що підтверджується записом у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Ленінець» (а.с.6).

Земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 294899, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Ленінець» на ім`я ОСОБА_1 , виданий 07.04.2000 року був втрачений, що підтверджується оголошенням у громадсько-політичної газеті Петропавлівського району «Степова зоря» від 07.05.2020 року за № 19 (9887) ( а.с.12).

18.05.2020 року позивач звернувся до Миколаївської сільської ради з заявою про видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай), що підтверджується заявою позивача ( а.с.10).

Крім того, 20.05.2020 року позивачем направлено заяву про видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) до Петропавлівської районної державної адміністрації, що підтверджується заявою позивача ( а.с.11).

Листом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 26.05.2020 року № 1082 ОСОБА_4 повідомлено про те, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) здійснюється відповідною районною державною адміністрацією, що підтверджується листом сільського голови Миколаївської сільської ради від 26.05.2020 року № 1082 ( а.с.13).

Листом Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 18.06.2020 року вих. № 646/0/349-20 позивача повідомлено про те, що на даний час виготовлення бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) не здійснюється та роз`яснено право подання до суду позовної заяви про визнання права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Голови Петропавлівської райдержадміністрації від 18.06.2020 року № 646/0/349-20 ( а.с.14).

Дана обставина підтверджує те, що у досудовому порядку поновити свої права позивач не зміг і саме через це звернувся до суду з даним позовом про захист його порушеного права.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною.(міською) державною адміністрацією.

Згідно п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» визначено, що 'підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 позбавлений можливості реалізувати своє право щодо виділення своєї земельної частки (паю) в натурі та отримати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку у зв`язку із втратою отриманого сертифікату на право на земельну частку (пай).

Невизнання права на земельний пай розміром 5.08 га на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, яка входить до Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади, обумовлює звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 4 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, судам роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Із врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку що є достатні та обґрунтовані підстави для визнання за позивачем права на земельну частку пай розміром 5,08 га на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району постільки позивач був наділений даним правом ще 07.04.2000 р. коли на його ім`я був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену КСП «Ленінець», серії ДП за № 294899 на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 79/12-р від 20.03.2000 року, що підтверджується записом у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Ленінець».

Постільки по справі відбулося визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, вважає за необхідне позивачу повернути з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору при поданні позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12-16, 57,81 ЦПК України, ст. ст. 1, 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, ст.. 41 Конституції України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Петропавлівської районної державної адміністрації, про визнання права на земельну частку (пай), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інпп. НОМЕР_2 право на земельну частку пай розміром 5,08 га яке йому належало на підставі втраченого сертифікату серії ДП № 294899, на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець».

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інпп. НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 420 двадцять) гривень 40 копійок, сплачені ним при поданні позову згідно квитанції № 78 від 27.08.2020 року в АТ «Ощадбанк».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу Х III Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя І. К. Ніколаєва