провадження № 22-ц/824/9722/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
27 листопада 2020 року м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником Шпортилом Ярославом Івановичем , про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними, -
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 рокупозов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 8 333 грн. 33 коп. витрат на правничу допомогу.
Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , подану представником ОСОБА_6 залишено без задоволення. Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року залишено без змін.
06 жовтня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником Шпортилом Я.І. , в якій позивач просить стягнути на свою користь витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 20 000 грн. в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Тобто, у своїй заяві ОСОБА_1 фактично просить ухвалити додаткове судове рішення.
08 жовтня 2020 року відповідачам у справі було направлено копію заяви про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з доданими до неї матеріалами та надано можливість надати свої доводи, міркування чи заперечення щодо поданої заяви.
22 жовтня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 , у яких представник відповідача просить зменшити розмір витрат на правову (правничу) допомогу з 20 000 грн. до 4 000 грн. у зв`язку з невідповідністю заявлених адвокатом витрат критеріям розумності, справедливості та співмірності. Станом на 26 листопада 2020 року від інших учасників справи не надійшло будь-яких заяв.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд з урахуванням висновків, які містяться у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України додаткове рішення, у разі якщо судом не вирішено питання про судові витрати, ухвалюється судом, що ухвалив рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Норми вказаної статті не встановлюють для суду обов`язку викликати учасників справи у судове засідання, а такі виклики суд здійснює у разі необхідності. Апеляційний суд не вбачає підстав для виклику учасників справи для розгляду заяви.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача ОСОБА_1 в апеляційному суді представляв адвокат Шпортило Я.І., який діяв на підставі довіреності від 10 квітня 2019 року та договору про надання послуг з правової (правничої) допомоги від 01 квітня 2019 року № 05.8 (а.с.143, 146, Т.2). У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив здійснити розподіл судових витрат та додав до відзиву попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 20 000 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвокат Шпортило Я.І. подав до апеляційного суду опис послуг, що надаються ОСОБА_1 , попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, протокол узгодження договірної ціни, акт приймання-передачі послуг № 14 від 30 вересня 2020 року, розрахунковий рахунок та дублікат квитанції від 01 жовтня 2020 року на суму 20 000 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статей 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд приймає до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач ОСОБА_5 має заперечення.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У заяві про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу від 06 жовтня 2020 року представник позивача Шпортило Я.І. зазначив, що ним було надано позивачу наступні послуги: - проведено аналіз наданих позивачем документів та матеріалів, що стосуються апеляційної скарги; - здійснено пошук та опрацювання судової практики з питань, висвітлених в апеляційній скарзі; - підготовлено правову позицію щодо правового захисту інтересів позивача в межах розгляду апеляційної скарги; - складено заяви по суті справи (відзив на апеляційну скаргу); - ксерокопіювання пакету документів, що включає відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5 та додатків до неї в необхідній кількості копій для всіх учасників справи, їх підготовка сторонам справи поштовою кореспонденцією. Подання даних документів до суду; підготовлено заяву щодо суми витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню, що включає, в тому числі опис послуг, попередній орієнтовний розрахунок судових витрат; - ксерокопіювання заяви щодо стягнення витрат на правову допомогу разом з додатками, направлення її учасникам справи та подання суду; - участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції 26 серпня 2020 року та 30 вересня 2020 року; - надано усні пояснення, доводи та заперечення по суті справи; - підготовлено та направлено клопотання про видачу постанови Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року; - надано усні заперечення щодо долучення довідки про аналітичне дослідження ринку від 29 вересня 2020 року. Вартість таких послуг становить 20 000 грн.
При цьому, представник позивача Шпортило Я.І. в акті приймання-передачі не конкретизував, які саме послуги фактично надані ним позивачу, скільки часу було витрачено на їх надання.
З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 Шпортило Я.І. подав відзив на апеляційну скаргу. Адвокат Шпортило Я.І. брав участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції 26 серпня 2020 року - протягом тридцяти трьох хвилин, з яких надавав пояснення протягом п`яти хвилин та 30 вересня 2020 року - протягом тридцяти дев`яти хвилин, з яких на стадії доповнення надавав пояснення протягом трьох хвилин.
У заяві про стягнення витрат на правову допомогу представник позивача навів перелік наданих ним послуг своєму довірителю. Однак, ним, зокрема, не зазначено аналіз яких саме наданих позивачем документів та матеріалів, що стосуються апеляційної скарги, було здійснено та в чому він полягав.
Правова позиція щодо правового захисту інтересів ОСОБА_1 в межах розгляду апеляційної скарги залишалася такою ж, як і під час представництва інтересів позивача у суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Шпортило Я.І. послався на ті ж правові позиції суду касаційної інстанції, що й у позовній заяві. Ксерокопіювання відзиву та додатків до нього, направлення відзиву іншим учасникам справи є нерозривно пов`язаним з поданням самого відзиву, оскільки у силу вимог ст. 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Представник позивача Шпортило Я.І. розмежовує такі види послуг як участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції та надання усних пояснень, доводів, заперечень по суті справи, заперечень щодо долучення доказів у судовому засіданні, підготовку заяви в частині суми витрат на правову допомогу її ксерокопіювання, підготовку клопотання та направлення клопотання про направлення копії постанови, не враховуючи при цьому, що участь у судовому засіданні включає у себе надання відповідних пояснень та заперечень по суті спору.
Крім того, заява щодо суми витрат на правову допомогу може бути відразу роздрукована у відповідній кількості примірників, що виключає необхідність її ксерокопіювання та штучного збільшення кількості послуг.
Послуга адвоката з підготовки та направлення клопотання про видачу постанови апеляційного суду не є необхідною, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 272 ЦПК України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.
Крім того, представнику позивача в суді апеляційної інстанції було роз`яснено право отримати постанову суду в канцелярії суду через п`ять днів з моменту її проголошення.
Як зазначалося вище, при визначенні суми відшкодування суд має виходити, у тому числі, з необхідності наданих послуг та фінансового стану обох сторін.
Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, апеляційний суд враховує фінансовий стан відповідача ОСОБА_5 , на що у запереченнях остання звертала увагу суду, а саме що відповідач є інвалідом першої групи, тобто, непрацездатною особою, потребує медичної допомоги, неспроможна в повній мірі до самостійного пересування.
З урахуванням вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу, який буде співмірним зі складністю справи, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та їх необхідністю має становити 6 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , подану представником Шпортилом Ярославом Івановичем , задовольнити частково.
Прийняти у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними додаткову постанову.
Стягнути з ОСОБА_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень з кожного.
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Судове рішення складено 27 листопада 2020 року.
Судді Фінагеєв В.О.