ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Херсон

номер справи: 647/1663/18

номер провадження: 22-ц/819/1473/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Радченка С.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) - ОСОБА_1 ,

відповідач за зустрічним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, відділ у справах дітей Борозенської сільської об`єднаної територіальної громади Великоолександрівського району Херсонської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року, у складі судді Кириленко М.О., у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та припинення примусового стягнення аліментів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: відділ у справах дітей Борозенської сільської об`єднаної територіальної громади Великоолександрівського району Херсонської області про визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та припинення примусового стягнення на дитину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебував зі ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2008 року, шлюб розірвано 14.02.2108 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З вересня 2017 року - з моменту припинення спільного проживання, донька постійно проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні. ОСОБА_2 не має постійного місця проживання, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Після розірвання шлюбу не було визначено місця проживання дитини, фактично після розлучення і до цього часу дитина проживає разом з батьком, відвідує дитячий садок. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає.

Судовим наказом від 07 лютого 2018 року з позивача на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року та до досягнення повноліття.

Враховуючи, що донька проживає з ним, знаходиться на його утриманні, ОСОБА_1 просив з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог: визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 ; звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа №647/190/18 від 14.02.2018 року, який видано Бериславським районним судом Херсонської області, та заборгованості по аліментам що утворилася за період 25.01.2018 року по день прийняття судом рішення. Визнати виконавчий лист №647/190/18 від 14.02.2018 року, який видано Бериславським районним судом Херсонської області, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути зі ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

19 липня 2018 року адвокат Грицак О.С., яка діє від імені ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - відділ у справах дітей Борозенської сільської об`єднаної територіальної громади Великоолександрівського району Херсонської області про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 зі ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогоднішній день не можуть дійти згоди, щодо визначення місця проживання спільної дитини. Так, 15 червня 2018 року сторони домовились, що ОСОБА_1 візьме на два тижні дитину, щоб та погостила у дідуся. Проте по закінченню двох тижнів відповідач змінив свою думку та повідомив позивача про те, що дитина залишиться жити з ним. При цьому ОСОБА_1 подав документи за своїм місцем мешкання в освітній заклад з метою влаштувати спільну дитину до школи, про що позивач дізналася з дзвінка зі школи. Відповідач навмисно чинить перепони щодо повернення доньки матері, що змушує позивачку звернутися до суду з позовною заяво про визначення місця проживання дитини та просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Бериславського районного суду від 04 жовтня 2018 року справи об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Бериславського районного суду від 04 жовтня 2018 року до участі в справі залучений орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 ..

Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа №647/190/18 від 14.02.2018 року, який видано Бериславським районним судом Херсонської області, та заборгованості по аліментам що утворилася за період 25.01.2018 року по день прийняття судом рішення; визнано виконавчий лист №647/190/18 від 14.02.2018 року, який видано Бериславським районним судом Херсонської області, таким, що не підлягає виконанню; стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на доньку ОСОБА_3 , за період з 25.01.2018 року по 15 червня 2018 року в розмірі 4 321,01 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , інтереси якої за договором представляє адвокат Грицак О.С., до ОСОБА_1 , третя особа: відділ у справах дітей Борозенської сільської об`єднаної територіальної громади Великоолександрівського району Херсонської області про визначення місця проживання дитини відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 350 гривень, а також судові витрати в розмірі 1 409,60 гривень.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини, суд першої інстанції на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказів, в тому числі: дослідження практичного психолога соціально-психологічної служби Херсонського державного університету, висновку фахівця соціально - психологічної служби Херсонського державного університету №Т-12з/03-28 від 05.11.2018 року, висновку судово-психологічної експертизи № 012-2019 від 14.03.2019 року, пояснень свідків та пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , допитаної в судовому засіданні, дійшов висновку, що сім`я батька дитини являє для неї безпечне, спокійне та стійке середовище, батько у неповнолітньої доньки є об`єктом прихильності, який забезпечує почуття безпеки. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що проживання ОСОБА_3 з батьком буде відповідати найкращому забезпеченню її інтересів.

З апеляційною скаргою на рішення суду звернулась ОСОБА_2 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що на час ухвалення судом рішення ОСОБА_1 не має постійного офіційного місця роботи. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою її доводи, що позивач за первісним позовом постійно чинить їй перешкоди у побаченнях з дитиною. Зазначає про незгоду з висновками психологів та висновком судово-психологічної експертизи. Вказує, що з їх донькою в сім`ї позивача за первісним позовом погано поводяться. Посилаючись на невідповідність висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норма матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ташкова А.О., яка діє від імені ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є законним, обґрунтованим та ухвалене на підставі доказів, що були надані сторонами та належним чином оцінені судом першої інстанції. Вважає доводи апеляційної скарги, такими, що не підтверджені доказами, і є лише незгодою з рішенням суду. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в заяві на ім`я суду апеляційної інстанції просить справу розглянути без їх участі, апеляційну скаргу не визнає, вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи служби у справах дітей Борозенської сільської об`єднаної територіальної громади Великоолександрівського району Херсонської області, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2008 року, який розірвано рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14.02.2018 року.

Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 17.04.2018 року.

ОСОБА_2 має ще одну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно наказу Служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації від 23.07.2018 року влаштована до родини ОСОБА_1 як дитина, що залишилася без батьківського піклування.

Згідно договору дарування житлового будинку від 22.06.2004 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Веселівської сільської ради №1925 від 14.08.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 , має склад сім`ї: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.06.2018 року ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .. Житлове приміщення має всі зручності, створені належні умови для розвитку та виховання дітей. Батьки разом не живуть, старша донька весь час мешкає у батька, менша мешкає з матір`ю, але більше часу проводить з батьком та старшою сестрою (т.2 а. 96).

ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, трудолюбивий, добрий господар, дбайливий батько (т.2 а.15). Працює на посаді продавця ФОП « ОСОБА_6 », отримує постійний дохід (т. 2 а. 110-111).

В характеристиці, що надана директором школи Веселівської ЗОШ І-ІІІ ступенів вказано, що ОСОБА_3 в даній школі навчається з 1 класу. Батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки, регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь у громадському житті класу (т.2 а.103).

Згідно довідки від 13.09.2018 року, ОСОБА_3 , 2012 року народження, з 01.09.2018 року навчається у 1 класі по класу хореографії Веселівської дитячої музичної школи (т.2 а. 104).

Згідно довідки Борозенської сільської ради Великоолександрівського району №1866 від 05.07.2018 року ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 , має склад сім`ї: співмешканець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.12).

З копії свідоцтва про шлюб від 28.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 уклали шлюб 28.08.2018 року (т.1 а. 56 зворот).

Згідно довідки дошкільного навчального закладу Ясла - Садок №1 комбінованого типу Новокаховської міської ради № 50 від 09.07.2018 року, ОСОБА_3 відвідувала ДНЗ ясла-садок №1 групу №6 з 06.10.2017 року по 01.06.2018 року. Дитина характеризується як комунікабельна в спілкуванні з дорослими і дітьми, засвоїла всі освітні завдання Програми розвитку дитини дошкільного віку «Українське довкілля». Мати ОСОБА_2 виконувала обов`язки по відношенню до дитини: вчасно вносила оплату за харчування, дотримувалась режиму дня ДНЗ (т.1 а.14).

Згідно довідки про доходи від 03.07.2018 року, що видана фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 , ОСОБА_2 працює у вказаного підприємця та отримала дохід за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року в сумі 29 764,24 гривень (т.1 а. 17).

Згідно характеристики Веселівської сільської ради від 20.08.2018 року ОСОБА_2 постійно проживала на території села з 21.12.2007 року. На даний час не проживає і не зареєстрована на території сільської ради. За даними сільської ради ОСОБА_2 не проживає з дітьми, не займається їх вихованням, не допомагає дітям ні моральною підтримкою, ні матеріально (т. 2 а. 115).

Згідно характеристики Борозенської сільської ради від 29.08.2018 року ОСОБА_2 за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони (т.1 а. 57 зворот).

З характеристики, наданої ФОП « ОСОБА_8 » від 28.08.2018 року ОСОБА_2 характеризується як наполеглива та ініціативна, користується заслуженим авторитетом (т. 1 а.с. 57).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції за клопотання представника ОСОБА_2 до матеріалів справи долучено довідки КНП «Великоолександрівська районна лікарня» від 08 вересня 2020 року про те, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Згідно акту соціального інспектування сім`ї ОСОБА_3 , дитина проживає разом з батьком, сестрою та батьковою співмешканкою та двома її дітьми. Будинок великий, просторий, зроблено капітальний ремонт. У кімнатах прибрано, температурний режим в межах норми. Діти мають власні дитячі кімнати обладнанні спальними ліжками, шкільними куточками з письмовими столами для підготовки домашніх завдань. В кімнаті є шафа, комп`ютерний стіл. Діти забезпечені одягом, необхідним шкільним приладдям, речами особистої гігієни, отримують повноцінне харчування (т.2 а.146)

В матеріалах справи наявна характеристика учениці 1 класу Веселівської ЗОШ І-ІІ ступенів Бериславської районної ради Херсонської області №02-09/320-18, ОСОБА_3 , 2011 року народження. Згідно характеристики дитина до школи відвідувала дитячий садок. До першого класу прийшла з певним запасом знань. За два місяці навчання у школі учениця навчилася писати букви, цифри, читати слова, речення, невеликі тексти. Вміє розв`язувати приклади, нерівності. На уроках активна, дисциплінована, старанна. Її зошити та підручники чисті, охайні, обгорнуті. З дітьми підтримує дружні стосунки, виконує доручення вчителя. До школи дівчинка приходить чистою, охайною. Батько приділяє велику увагу навчанню та вихованню дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації від 21.08.2018 року доцільно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області №54 від 27.06.2019 року доцільно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 ..

З дослідження практичного психолога соціально-психологічної служби Херсонського державного університету Ревенко С.П. від 09.10.2018 року вбачається, що під час визначення особливостей взаємовідносин ОСОБА_9 та її мами ОСОБА_2 , було виявлено наступне: психоемоційний зв`язок доньки з мамою порушений - емоційно-деструктивний. Ставлення доньки до ОСОБА_2 негативне, з проявами скритої агресії до неї. Відношення до батька охарактеризовано як наближено-довірливі. Перебуваючи за місцем проживання батька, почуває себе психоемоційно захищено, у безпеці, атмосфера у сім`ї сприяє гармонійному фізичному і емоційному розвитку дитини, формуванню тісних родинних міжособистісних відносин, вибору позитивних прикладів наслідування, формуванню «дорослої логіки мислення», самостійності. Враховуючи вік, сімейну ситуацію, особливості взаємовідносин у родині, для гармонійного інтелектуального, психоемоційного розвитку найбільш бажаним, сприятливим буде проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

З висновку фахівця соціально - психологічної служби Херсонського державного університету №Т-12з/03-28 від 05.11.2018 року вбачається, що враховуючи вік, сімейну ситуацію, особливості взаємовідносин у родині, для гармонійного інтелектуального, психоемоційного розвитку найбільш бажаним, сприятливим буде проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 . Отже, виходячи із запиту психодіагностичного дослідження, спрямованого на виявлення взаємовідносин між батьками та дитиною, характеру прихильності дитини до батьків, констатовано, що доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком. (т.2 а.139-145)

Згідно акту судово-психологічної експертизи № 012-2019 від 14.03.2019 року психолог-судовий експерт дійшов до висновків: рівень психічного розвитку ОСОБА_3 відповідає віковій нормі, порушень психічного стану не виявлено; членами своєї родини вважає батька ОСОБА_1 , сестру ОСОБА_10 ; психологічний клімат у сім`ї ОСОБА_1 сприятливий для дитини (відносини теплі, відкриті, з позитивним настроєм, емоційною згуртованістю); основним об`єктом найбільшої прихильності є її батько ОСОБА_1 та члени його родини (сестричка ОСОБА_10 , мама ОСОБА_11 , сестри ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ); прив`язаність ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відсутня; відношення ОСОБА_3 до ОСОБА_2 нестійке з проявами ворожнечі; ОСОБА_2 ОСОБА_3 до членів родини не включається, ОСОБА_2 сприймається ОСОБА_3 як джерело дискомфорту, переживань, асоціюється з нестійким станом, напругою. Проживання ОСОБА_3 з урахуванням її особливостей особистості, рівня розвитку, особливостей взаємовідносин, схильностей, умов мікросоціального середовища, найбільш психологічно доцільно у сім`ї ОСОБА_1 (т.2 а.206-209).

Під час розгляду справи судом першої інстанції малолітня ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає з батьком, а мама проживає окремо від них. З батьком їй добре. З мамою вона спілкується по телефону. У неї є сестра, яка проживає разом з батьком, яку вона любить і їй з нею цікаво спілкуватись.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що обоє батьків створили належні умови для проживання та виховання дитини, мають позитивні характеристики, кожен бажає, щоб діти проживали саме з ним.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов`язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Також у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, від 16 липня 2015 року, § 100 ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»).

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

При вирішенні цього конкретного спору про місце проживання дитини, суд першої інстанції на підставі перелічених вище доказів,виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Суд першої інстанції взяв до уваги, що після розірвання шлюбу з червня 2018 року донька проживає з батьком, який згідно висновків психологічної експертизи у неповнолітньої доньки є об`єктом прихильності, який забезпечує почуття безпеки. Судом взято до уваги, що з батьком також проживає і старша донька відповідачки за первісним позовом, і малолітня ОСОБА_14 також прихильно до неї ставиться.

Судом вірно надано оцінку предмету спору визначення місця проживання дитини та вказано, що визначення місця проживання дитини разом з батьком не матиме правових наслідків у виді розлучення дитини з матір`ю, так як остання в жодній мірі не буде позбавлена права у спілкування з дитиною, обов`язку турбуватися про неї і забезпечувати її права та інтереси.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду, зважаючи на обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за найкращих інтересів дитини проживати з батьком. Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати аліменти, що були стягнуті судовим наказом Бериславського районного суду Херсонської області №647/190/18 від 07.02.2018 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки з 15 червня 2018 року дитина проживає з батьком та рішенням суду визначено місце проживання дитини з батьком, тобто змінились обставини, за яких було стягнуто аліменти, тому перестали існувати підстави, визначені ст.180 СК для стягнення аліментів на користь ОСОБА_15 .

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду щодо вказаних позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2020 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: С.В. Радченко

Г.В. Семиженко