КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про заміну стягувача, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Омега Банк", ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітком", Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані»,-

у с т а н о в и в:

У червні 2020 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПАТ "Омега Банк", ОСОБА_2 ,ТОВ "Елітком", ТОВ «Файнес Компані» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. Зазначала, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.03.2014 року у справі №761/26554/13-ц, що набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Омега Банк» стягнуто 4 942 665,33 грн. заборгованості за кредитним договором №622 від 23.04.2008 року.

31.12.2014 року між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» було укладено Договір купівлі-продажуправа вимоги із додатковим договором від 09.01.2015 року, зокрема і за кредитним договором №622 від 23.04.2008 року.

04.07.2015 року між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» і ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» укладено Договір купівлі-продажу права вимоги із додатковим договором від 06.06.2015 року, зокрема і за кредитним договором №622 від 23.04.2008 року.

25.05.2018 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу права вимоги зокрема і за кредитним договором №622 від 23.04.2008 року. Відомості про правонаступництво підтверджуються внесенням відповідних змін до Державного реєстру прав.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просила замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Омега Банк» на правонаступника Мінасян А.М. в справі №761/26554/13-ц за позовом ПАТ «Омега Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви. Зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність підстав до відмови у заміні її як стягувача, пославшись на те, що ніким не було доведено недобросовісність набуття нею права вимоги, а тому не ТОВ «Файненс Компані», а саме вона є правонаступником ПАТ «Омега Банк», як добросовісний набувач цих прав.

При розгляді справи судом першої інстанції установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" 4 942 665 грн. 33 коп. заборгованості за кредитним договором № 622 від 23.04.2008 року та судового збору у розмірі 3 441 грн. 00 коп..

31.12.2014 року між ПАТ «Омега банк» та TOB «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, із додатковим договором від 09.01.2015 р., в яких додатками наведено перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, зокрема за Кредитним договором № 622 від 23.04.2008 року.

Листом №582 від 21.05.2015 р. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «ОМЕГА БАНК» Лемеш М. В. повідомила ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ», що у відповідності до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 р. за реєстровим №1898, укладеного між ТОВ «ФК «Іпотека кредит» та ПАТ «ОМЕГА БАНК» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону.

04 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

25 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до акта приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2018 року, продавець передав, а покупець прийняв оригінал кредитного договору №622 від 23 квітня 2008 року.

РішеннямГосподарського суду міста Києва від 04.09.2018 року, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019року та постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року при розгляді справи за позовом ПАТ «Омега Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" про визнання договорів недійсними встановлено, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 із змінами та доповненнями, укладений між ПАТ «Омега Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" про відступлення прав вимоги є нікчемним відповідно до пункту 3 частин 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" , частини 1 статті 215, частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, унаслідок чого не створює для сторін чи інших осіб юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, унаслідок чого наступний договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» та ТОВ «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» визнано недійсним відповідно до частини 5 статті 216, статті 658 Цивільного кодексу, як такий, що укладений у процесі виконання нікчемного правочину особою, що не є власником активів і не має право продажу цих активів.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що договори купівлі-продажу прав вимоги, укладені між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" визнано нікчемним, а між ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" та ТОВ «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» визнано недійсним, унаслідок чого укладений між ТОВ «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу прав вимоги не створює для його сторін чи інших осіб юридичних наслідків.

Колегія суддів погоджується із указаним висновком суду першої інстанції з мотивів наведених судом в ухвалі суду.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постановах від 21.03.2018 року провадження № 61-12076св18 ( №6-1355/10), від 25.04.2018 року в справі №2-н-148/09.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Установлено, що рішеннямГосподарського суду міста Києва від 04.09.2018 року, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019року та постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року при розгляді справи за позовом ПАТ «Омега Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" про визнання договорів недійсними встановлено, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 із змінами та доповненнями, укладений між ПАТ «Омега Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" про відступлення прав вимоги є нікчемним відповідно до пункту 3 частин 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" , частини 1 статті 215, частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, унаслідок чого не створює для сторін чи інших осіб юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, унаслідок чого наступний договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» та ТОВ «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» визнано недійсним відповідно до частини 5 статті 216, статті 658 Цивільного кодексу, як такий, що укладений у процесі виконання нікчемного правочину особою, що не є власником активів і не має право продажу цих активів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції мав усі законні підстави до залишення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступникомв справі №761/26554/13-ц за позовом ПАТ «Омега Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованостібез задовлення.

Статтею 204 цього Кодексу передбачена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Як вже зазначалось вище, то договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» та ТОВ «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» визнано недійсним, унаслідок чого договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений між ТОВ «Компанія з управління активами «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та ОСОБА_1 не створив будь-яких юридичних наслідків для його сторін.

Посилання заявника на те, що вона є добросовісним набувачем у вказаних правовідносинах на увагу не заслуговують, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного, ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук