ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7384/20 Справа № 214/170/20 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/170/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року, яке постановлено суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ковалик М.Ф., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по договору позики.

В обґрунтування позову зазначила, що 09.12.2009 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики грошей, відповідно до якого відповідач отримав у ОСОБА_3 у борг грошові кошти в розмірі 300 000 грн. строком до 09.01.2017 року. Разом з тим, 07.09.2011 року між ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 право вимоги за Договором позики грошей від 09.12.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вартість переданого права вимоги становила 300 000 грн. Таким чином, позивачка отримала право вимоги виконання зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_2 грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивачка змушена була звернутись до суду за захистом порушеного права.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 300 000,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 300 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3000, 00 грн.

Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», що не було залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи на боці відповідача ОСОБА_2 ( а.с. 55-56), звернулось до суду із апеляційною скаргою на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України, вказуючи на те, що прийнятим судовим рішенням вирішено, без його залучення до розгляду справи, питання про його права, свободи та інтереси, в зв`язку із чим просив залучити до справи № 214/170/20 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача ОСОБА_2 , скасувати рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що ТОВ «ФК «Форінт» є кредитором відносно ОСОБА_2 , а позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 подана за попередньою змовою позивача з відповідачем з метою створення штучної конкуренції кредиторських вимог під час примусового стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФК`Форінт».

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2018 року у справі № 2-1885/10 здійснено заміну стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1885/10 від 10.11.2010 року, виданого на виконання заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 014/03-03/1097 від 17.12.2007 року, кредитним договором № S014/03-03/208 від 25.04.2008 року та кредитним договором № 014/110-40/322 від 17.07.2008 року, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди № 014/03-03/1096 від 17.12.2007 року. Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2010 року по справі № 2-1885/10 до теперішнього часу не виконано.

Відповідно до п.2.3.8. вищевказаних кредитних договорів, які є однакові та тотожні, відповідач ОСОБА_2 , протягом дії цього Договору, без попереднього письмового повідомлення кредитора не пізніше ніж за 10 банківських днів, не мав права укладати інших угод по отриманню нових кредитів та їх різновидів.

Вважає, що кредитні договори між ТОВ «ФК`Форінт», який є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , укладені у 2007-2008 роках, тобто до укладання Договору позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ТОВ «ФК`Форінт» має право оскаржити зобов`язання ОСОБА_2 за зазначеним Договором позики від 09.12.2009 року в зв`язку з тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та/або ТОВ «ФК`Форінт» жодних письмових повідомлень на укладення цього договору не надавали.

Підставами для висновку про наявність попередньої змови позивача та відповідача є те, що договір позики укладено у грудні 2009 року. саме через два місяці після подання позову про стягнення заборгованості за кредитними договорами у справі № 2-1885/10, а, нотаріально посвідчений договір уступки права вимоги за договором позики від 07.09.2011 року, через рік після стягнення з ОСОБА_2 на користь позивальника заборгованості та відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду.

Вважає, що рішення у справі № 214/170/20 прямо впливає на права та обов`язки ОСОБА_2 та призводить до порушення прав та інтересів ТОВ «ФК`Форінт», як кредитора за кредитними договорами.

Оскільки, ухвала Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2020 року про відмову у задоволенні заяви про залучення до справи в якості третьої особи не оскаржується, відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, ТОВ «ФК`Форінт» в апеляційній скарзі вказує, що висновок суду формальний, судом не перевірено та не досліджено належним чином письмові докази.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ «ФК`Форінт», який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність у справі підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року у справі № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в Главі 1 Розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, повністю або частково.

З аналізу вказаної норми закону витікає, що особа, яка не брала участі у справі має право оскаржити в апеляційному порядку лише те судове рішення, яке безпосередньо встановлює, змінює або припиняє її права та обов`язки, тобто завдає їй шкоди, що виражається в несприятливих для неї наслідках.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі № 6-76цс16.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) зроблений висновок, що «суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу невиконання умов договору позики, укладеного 09 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

ТОВ «ФК`Форінт», апелянт по справі, стороною вищевказаного договору позики не являється, відповідно, рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка, відповідно до укладеного Договіру про відступлення прав вимоги від 07.09.2011 року між ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 набула права вимоги за Договором позики грошей від 09.12.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суми боргу, жодних прав, свобод, інтересів або обов`язків апелянта не вирішує.

Зокрема, на теперішній час, договір позики грошей від 09.12.2009 року, укладений між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є чинним, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного, матеріали справи не містять.

При цьому посилання апелянта на порушення оскаржуваним рішенням його прав, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року стосується виключно стягнення грошових сум за договором позики від 09 грудня 2009 року і жодних питань щодо порушення прав і інтересів ТОВ «ФК`Форінт», як кредитора за кредитними договорами, де боржником є ОСОБА_2 не вирішує, отже немає підстав для залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в якості третьої особи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по договору позики.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі вищенаведених норм, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «ФК`Форінт» не вирішувалося, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК`Форінт» на дане судове рішення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 352, 362, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: