Справа № 204/7995/20
Провадження № 2-н/204/235/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01 грудня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вказана заява була передана судді канцелярією суду 30 листопада 2020 року.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявник ОСОБА_1 просить стягнути з Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.10.2020 року по 05.11.2020 року у розмірі 7 756,42 грн., посилаючись на те, що вона працювала на посаді помічника судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська та 16 жовтня 2020 року була звільнена з вказаної посади згідно з п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, однак у день звільнення з нею не проведено остаточний розрахунок та не виплачено нараховану заробітну плату, остаточний розрахунок проведено лише 05 листопада 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Закону України «Про державну службу» до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

У пункті 17 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Властивостями, які характеризують правовий статус помічника судді, його повноваження, призначення, функції та завдання, можна визнати, що особа, яка обіймає посаду помічника судді, повинна підпадати під визначення особи, яка здійснює публічну службу. У разі виникнення спору за її участі з приводу прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, на такі спори має поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Підсумовуючи наведене слід зазначити, що у разі появи спору з приводу проходження особою служби на одній з посад патронатної служби, до яких відноситься і посада помічника судді, яка має характеристики публічної служби, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Такі висновки узгоджуються з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року по справі № 815/1594/17.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вимоги заяви ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, вважаю за потрібне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-167 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учаснику справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез