Справа № 361/2614/20
Провадження № 2/361/2317/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Радченко К.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, В С Т А Н О В И В :

23 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Свій позов обґрунтовував тим, що 12 березня 2013 року згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва із позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року вище вказане рішення залишено без змін.

Позивач зазначає, що в нього наразі виникла необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з нього в бік зменшення в зв`язку із тим, що позивач мешкає у м. Києві разом із своєю сім`єю у квартирі яку винаймає за договором оренди нерухомого майна, вартість щомісячної орендної плати становить 6 800 грн. та комунальні послуги. Позивач та його дружина наразі ніде не працюють, єдиним джерелом доходів позивача є пенсія в розмірі 8 599 грн., з якої на даний час здійснюється стягнення.

На утриманні позивача перебувають дружина - ОСОБА_4 ; неповнолітній син - ОСОБА_5 ; неповнолітня донька дружини від першого шлюбу - ОСОБА_6 . Починаючи з 2006 року стан здоров`я позивача погіршувався, що призвело в кінцевому результаті до втрати працездатності та отримання групи інвалідності. Окрім того дружина позивача страждає на захворювання „дегенеративно-дистрофічні зміни пояснично-крестцового відділу позвоночнику", екструзія диска LS/S1 та хронічний калькульозний холецистит та варикозну хворобу. Малолітній син має захворювання „гостра негоспітальна правобічна пневмонія", яка є хронічним захворюванням та потребує постійних витрат на лікування.

Таким чином, позивач щомісяця вимушений нести витрати непомірні до його доходів на утримання сім`ї, оренду житла, підтримання свого слабкого здоров`я у мінімально задовільному стані та лікування членів своєї сім`ї, а відповідач є дієздатною особою та інших осіб окрім спільної дитини не має. Саме з цих підстав позивач звернувся до суду із даним позовом та просив зменшити розмір стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 14 травня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви, та просив позов задоволити.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову, суду пояснила, що позивач вже неодноразово намагався зменшити суму стягнення по призначеним аліментам, але йому було в цьому відмовлено, оскільки не було для цього підстав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2013 року згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08січня2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 67)

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2013 року залишено без змін (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про шлюб, встановлено, що 28 вересня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 967, виданого Відділом реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономної Республіці Крим (а.с. 9). Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (а.с. 13).

Згідно із наданого свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 та паспорту громадянина України № НОМЕР_4 , встановлено, що позивач має на утримання доньку дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14-16).

Відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_5 , ОСОБА_4 не працює із 18 серпня 2019 року (а.с 21- 24).

Згідно із довідки № 1325/301/01/-2017 від 27 січня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 32).

Відповідно до довідок та виписок із медичної картки, встановлено, що ОСОБА_1 має різні захворюванню, зокрема такі як: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, дисциркулярний атеросклероз, контузія головного мозку, дисметаболічнаенцефалопатія другого ступеню (а.с. 25-31, 33).

Згідно до наданої довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії та посвідчення серія НОМЕР_6 від 14 грудня 2018 року, встановлено, що позивач є інвалідом другої групи (а.с. 34-36).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 має такі захворювання як: „дегенеративно-дистрофічні зміни пояснично-крестцового відділу позвоночнику", екструзія диска LS/S1 та хронічний калькулезний холецистит та варикозну хворобу (а.с. 37-40).

Відповідно до виписки № 4648 та рентгену легень, встановлено, що ОСОБА_5 хворіє на гостру негоспітальну правобічну пневмонію, яка є хронічним захворюванням (а.с. 41-42).

Згідно із договору найму від 04 серпня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 винаймає квартиру разом із сім`єю, орендна плата якої становить 6 800 грн., щомісячно, а також комунальні послуги (а.с. 43-45). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платника аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначеннірозміруаліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платникааліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином враховуючи, в даному разі суд враховує, що ОСОБА_1 з 13.12.2018 року є інвалідом, має у зв`язку з цим незадовільний стан здоров`я, тому позов слід задовольнити, та в подальшому стягувати з відповідача на користь ОСОБА_2 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 182, 192 СК України, ст. 259 , 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Центрального районного суду м.Миколаїв у справі № 490/685/13-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 січня 2013 року до повноліття дитини, а саме зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку відповідача щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону.

Аліменти у зміненому розмірі стягувати з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.