ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 641/6141/16-ц

провадження № 22ц/818/2316/20

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретарів Огар І.В., Кравченко О.О.,

заявник старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Володимир Яна Володимирівна,

заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року в складі судді Колодяжної І.М.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2019 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) Володимир Яна Володимирівна звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржниці ОСОБА_1 .

Подання мотивовано тим, що на виконанні Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області знаходилося виконавче провадження № 57243474 по примусовому виконанню виконавчого листа № 641/6141/16-ц, виданого 07 грудня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова, про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 24 вересня 2018 року ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. від 05 липня 2019 року виконавче провадження закрито, оскільки боржниця добровільно виконувала рішення суду.

Зазначає, що після закриття виконавчого провадження ОСОБА_1 перешкоджала побаченням стягувача з дитиною, у зв`язку з чим виконавче провадження було відновлено постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. від 26 липня 2019 року.

На день звернення з поданням боржницею не вчинено будь-яких дій на виконання рішення суду. Доньку ОСОБА_1 відрахувала з Комунального закладу «Харківський ліцей № 112 Харківської міської ради Харківської області», про що повідомила директора засобами електронного зв`язку, в червні 2019 року звільнилася з роботи, на дзвінки не відповідає.

Посилаючись на вказані обставини, старший державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. просила задовольнити подання про розшук боржниці ОСОБА_1 .

18 грудня 2019 року ОСОБА_7 представник ОСОБА_2 подав відзив, в якому просив задовольнити подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В.

Відзив, з урахуванням доповнень, мотивовано тим, що батько щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки, однак з 25 червня 2019 року по 18 грудня 2019 року був позбавлений можливості спілкуватися з донькою у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. задоволено. Оголошено розшук боржниці ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 28 липня 2019 року, 03 серпня 2019 року, 11 серпня 2019 року, 17 серпня 2019 року, 08 вересня 2019 року за місцем проживання боржниці (квартира АДРЕСА_1 ) виходами старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. у присутності ОСОБА_8 було встановлено, що двері ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідає, тобто рішення суду про зобов`язання не перешкоджати стягувачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою не виконується. Безвісне зникнення малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001730, внесеного до ЄРДР за заявами ОСОБА_2 та його батьків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 24 липня 2019 року за фактами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382, статтями 126-1 та 356 КК України.

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розшук боржниці ОСОБА_1 судом оголошено без врахуванням вимог статей 63 та 64-1Закону України «Про виконавче провадження», Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що дані про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 містяться в матеріалах виконавчого провадження.

На апеляційну скаргу подано відзиви: 10 червня 2020 року - ОСОБА_7 представником ОСОБА_2 , 11 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ткаченко Анною, в яких міститься прохання залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзиви мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 щодо участі у вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено ОСОБА_2 такі способи участі у житті доньки ОСОБА_5 : у першу та третю суботу, другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері ОСОБА_1 . В задоволенні позову в іншій частині відмовлено (а. с. 75-78 т.1).

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі лист № 641/6141/16-ц: 07 грудня 2016 року - про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 27 липня 2018 року про визначення ОСОБА_2 таких способів участі у житті доньки ОСОБА_5 : у першу та третю суботу, другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері ОСОБА_1 (виконавчі провадження № 57243474 та № 57055549) (а. с. 128, 161 т. 1).

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Володимир Я.В. від 22 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57055549 про примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц, а саме про визначення ОСОБА_2 способів участі у житті доньки ОСОБА_5

18 вересня 2018 року до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від ОСОБА_2 надійшла заява про примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц, а саме про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 . В заяві зазначена адреса боржниці: АДРЕСА_2 (а. с. 160 т. 1).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 24 вересня 2018 року ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження № 57243474 про примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц, а саме про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою (а. с. 162 т. 1).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. від 05 липня 2019 року виконавче провадження № 57243474 закрито, оскільки боржниця добровільно виконувала рішення суду (а. с. 166 т. 1).

09 липня 2019 року до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від ОСОБА_2 надійшла заява про те, що рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц ОСОБА_1 не виконується (а. с. 32 матеріалів виконавчого провадження).

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Володимир Я.В. від 26 липня 2019 року було відновлено виконавче провадження № 57243474 про примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц, а саме про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 (а. с. 168 т. 1).

28 липня 2019 року, 03 серпня 2019 року, 11 серпня 2019 року, 17 серпня 2019 року, 08 вересня 2019 року старший державний виконавець здійснила виїзд за місцем фактичного проживання боржниці, а також склала акти про те, що при виконанні виконавчого листа про зобов`язання не чинити перешкоди ОСОБА_2 щодо участі у вихованні доньки боржниці не було дома, двері ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідала (а. с. 169; 38, 44, 48 матеріалів виконавчого провадження).

В березні 2020 року до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від ОСОБА_10 представника ОСОБА_2 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржницею останнім часом систематично та фактично виконується рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 щодо участі у вихованні доньки ОСОБА_5 та визначення ОСОБА_2 способів участі у житті доньки (а. с. 77-78 матеріалів виконавчого провадження).

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Володимир Я.В. від 01 квітня 2020 року виконавче провадження № 57243474 про примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц, а саме про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 закінчено (а. с. 89 матеріалів виконавчого провадження).

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходження їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень розшук боржника юридичної особи та розшук майна боржника здійснюється безпосередньо державним виконавцем без звернення до суду шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Частинами першою та третьою вказаної статті визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Встановлено, що боржниця добровільно виконувала рішення суду про зобов`язання не чинити перешкоди ОСОБА_2 щодо участі у вихованні доньки, у зв`язку з чим постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Володимир Я.В. від 05 липня 2019 року виконавче провадження № 57243474 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою було закрито.

28 серпня 2018 року набула чинності норма статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», частиною шостою якої визначено дії стягувача у випадку, якщо боржник у подальшому буде перешкоджати побаченням стягувача з дитиною. Зокрема, стягувач не позбавлений права звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Так, відповідно до частин 1, 2, 5-7 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки після відновлення виконавчого провадження № 57243474 про примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у справі № 641/6141/16-ц, а саме про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , боржниця чинила перешкоди у побаченнях дитини з батьком, що встановлено актами державного виконавця, складеними за результатами виходу за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 у дні, визначені рішенням суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець дотримався передбаченого законом порядку виконання рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки саме боржниця мала забезпечити побачення стягувача з дитиною, враховуючи приписи частин 1, 2, 5-7 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому рішення суду щодо зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_5 є похідним та взаємопов`язаним з виконанням рішення в частині визначення батькові способу участі у вихованні дитини шляхом систематичних побачень з нею, тому виконавче провадження здійснюється комплексно. У разі закінчення виконавчого провадження, воно закінчується відносно обох частин рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина