ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/362/2545/20
У Х В А Л А

11.11.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк (далі-АТ КБ) «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом в порядку цивільного судочинства в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 березня 2015 року у розмірі 10774,99 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.09.2020 року справу передано за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Подана ПАТ КБ «ПриватБанк» позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам закону, а саме: позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України), зокрема, доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин щодо: 1) отримання відповідачем кредиту у якому розмірі, оскільки додатки до позовної заяви не містять відомостей: про розмір встановленого на картковий рахунок відповідача кредитного ліміту та його подальшу зміну; 2) виду та строку дії картки, виданої відповідачу, умови кредитування за якою суд має брати до уваги, оскільки зі змісту анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку неможливо встановити вид такої картки.

Таким чином, позивачу по справі для усунення вказаних недоліків необхідно надати суду докази на підтвердження: отримання відповідачем за кредитним договором №б/н від 18.03.2015 року вказавши, яку саме суму кредиту отримав відповідач; виду та строку дії платіжної карти, отриманої відповідачем за вказаним договором, в тому числі, дані про послідуюче продовження терміну дії картки чи видачу нової карти, зміни умов кредитування та обслуговування карти клієнта починаючи з дати укладення договору 18.03.2015 року; виписку з особового рахунку відповідача, як клієнта, що є регістром аналітичного обліку і містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" у рішенні щодо грошових зобов`язань має бути висновок суду про розмір грошових сум та детальний порядок його обчислення за кожною з вимог.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 березня 2015 року у розмірі 10774,99 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту (простроченим), заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно зі ст.625 ЦК України та пені згідно з Умовами надання банківських послуг.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести факт надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, а також розмір заборгованості.

У той же час позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, в тому числі: позовна заява не містить зазначення обґрунтованого математичного розрахунку заявлених до стягнення сум із зазначенням: строку (періоду) нарахування сум відсотків та суми основного боргу, на яку вони нараховані; формул розрахунку і арифметичних дій щодо кожної суми; пояснення використаних у розрахунках цифр з посиланням на відповідні докази чи інші розрахунки, які ґрунтуються на доказах, що надало б суду можливість надати правовий аналіз та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Наданий розрахунок заборгованості є незрозумілим, зокрема, представником банку не наведено жодної формули, за якою проводились відповідні математичні обчислення в позові чи в самому розрахунку. А також відсутній розрахунок розміру штрафу (відсоткова частина).

Суд звертає увагу, що позивачем, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві повинно бути зазначено обґрунтований розрахунок кожного зі складових заборгованості, тобто такий, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування процентів та інше) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами угоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55), відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/5894/17.

В порушення зазначених вимог, представником позивача надані копії письмових доказів, які не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема не зазначено про відповідність копії письмового доказу оригіналу, дати такого засвідчення, та у зв`язку з пред`явленням позову юридичною особою, від імені якої звертається представник за довіреністю, не зазначено посади представника позивача, його прізвища й ініціалів, який завіряє копії.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак, в позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та не надано доказів звернення позивача до відповідача з вимогою добровільно вирішити спір.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції, з урахуванням викладених вимог до неї, у тій кількості її примірників та додатків, скільки осіб заявлено відповідачами та/або третіми особами у справі.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості- залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко