Справа № 654/3658/20
Провадження №2/654/1078/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

при секретарі Синевид І.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника, звернулося до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 18.02.2011 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32138,95 грн., що складається з: 18559,94 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,0 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 18559,94 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,0 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,0 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 6670,16 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6908,85 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 0,0 грн. нарахована комісія, а також судові витрати по справі у розмірі 2102 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав часткова та пояснив, що дійсно брав кредитні кошти, але не підписував Тарифів, а також Умов і правил надання банківських послуг ПриватБанку. Вважає нарахування банку спробою отримання додаткової неправомірної вигоди.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

В матеріалах справи міститься Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, заповнена на ім`я ОСОБА_1 , датована 18.02.2011 року. В анкеті внесені ПІБ заявника, його дата народження, ІПН, адреса проживання, паспортні дані, мобільний номер телефону. Вид карти, яку заявник бажає отримати, а також сума кредитного ліміту не зазначені. В анкеті відсутні відомості про процентну ставку за користування кредитом, строки і порядок повернення кредитних коштів та відповідальність сторін. У нижній частині анкети-заяви викладено друкований текст про надання згоди на те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи, викладені на сайті банку складають між банком і клієнтом єдиний Договір про надання банківських послуг. Анкета підписана ОСОБА_1 .

До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «УніверсальнаGOLD», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

У відповідності до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 станом на 24.09.2020 року має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 32138,95 грн., що складається з: 18559,94 грн. заборгованості за тілом кредиту; 6670,16 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 6908,85 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено ч. 1 ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Умови вчинення договорів визначені Главою 52 ЦК України. Так, за змістом ст.ст. 626-627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (стаття 638 ЦК України).

Стаття 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, законодавець визначив, що для укладення кредитного договору між юридичною та фізичною особою сторони мають у письмовій формі (в тому числі за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) досягти згоди щодо розміру кредиту, розміру і порядку нарахування процентів за його користування, строків користування кредитом та строків його повернення. Недосягнення такої згоди, як і недотримання вимог щодо форми, означає відсутність кредитного договору як повноцінного правочину.

Вираженням згоди сторони з умовами договору є позначення, за яким можна ідентифікувати сторону договору і яке виражає її волевиявлення, зокрема підпис особи.

Судом встановлено, що сторонами було укладено договір з надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви б/н від 18.02.2011 року, що містить у собі анкетні данні позичальника; Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які визначають порядок користування банківською картою, строк дії договору, відповідальність сторін за порушення договору; а також Тарифів банку, якими визначено процентну ставку за користування кредитом, порядок і строки внесення щомісячних платежів, розміри пені.

Вказані документи існують у таких формах: Анкета-заява складена у друкованій формі бланку, заповнена письмово ручкою і підписана відповідачем; Умови та правила надання банківських послуг містяться на сайті банку в електронній формі за Веб-адресою: https://privatbank.ua/terms/, надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору; Тарифи банку також надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору. Таким чином, перелічені складові вищевказаного договору існують окремо один від одного, не поєднані фізично у спосіб, який би дав можливість пересвідчитись, що при укладанні договору Умови та правила, а також Тарифи були саме такими, які надані суду разом з позовом (їх не зшито, не скріплено печаткою установи та підписами сторін тощо). Ані Тарифи, ані Умови не містять на собі підпису відповідача як її вільного і свідомого волевиявлення щодо погодження істотних умов кредитного договору.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Як визначено ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд вважає, що надані банком Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, у випадку невизнання їх відповідачем, не є достовірними доказами обставин, на які посилається АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові, оскільки не містять підпису клієнта і тим самим не дають суду змоги дійти висновку, що вказані Умови і Тарифи дійсно є складовими договору, який укладено між сторонами по справі 18.02.2011 року у формі Анкети-заяви і що саме з цими документами ознайомлений і згодний відповідач ОСОБА_1 .

Крім того, за приписом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду 03.07.2019 року винесено постанову у цивільній справі №342/180/17 та викладено висновок про те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи ПриватБанку не можуть вважатися складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. У такому разі, банк не має права на стягнення відсотків, штрафів та інших сум, нарахування яких передбачено Умовами і Тарифами, однак фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) мають бути повернуті позикодавцеві.

Отже, суд з урахуванням вищевказаних положень законодавства та висновків ВПВС вважає, що укладений між позивачем і відповідачем кредитний договір у формі анкети-заяви не містить істотних умов щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, порядку їх сплати, терміну дії договору і строку повернення кредиту, а також щодо неустойки. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи не містять підпису відповідача, а тому не є належним доказом того, що ОСОБА_1 під час укладання кредитного договору був ознайомлений і згідний з даними Умовами і Тарифами.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не визнає Умов і правил, а також Тарифів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а з боку банку наявні порушення законодавства при укладенні кредитного договору, враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума судових витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 623, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299, , рах. № НОМЕР_2 , заборгованість за договором від 18.02.2011 року у сумі 18559,94 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 94 копійки), а також судові витрати у розмірі 1213,69 грн. (одна тисяча двісті тринадцять гривень 69 копійок); всього: 19773,63 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят три гривні 63 копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Особа, якій рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення строку для подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя О. Х. Ширінська