Справа № 159/5546/20
Провадження № 2/159/1343/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 листопада 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2000 гривень щомісяця на кожну дитину.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що шлюб з відповідачем розірвано. Відповідачка вихованням дітей не займається, коштів на утримання та повноцінне забезпечення дітей не надає. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дітей позивач не спроможний, тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів на дітей в твердій грошовій сумі.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти позову не подала.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 03 листопада 2020 року.

Провадження у справі відкрито 04 листопада 2020 року.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач не повідомила причини неявки до суду.

Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.2013 року, серії НОМЕР_2 від 18.02.2011 року, серії НОМЕР_3 від 24.06.2014 року, які видані виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З відмітки у паспорті позивача та відповідача вбачається, що шлюб між ними розірвано за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2012 року.

Діти проживають разом із позивачем, що не спростовано відповідачем та підтверджується довідкою №1281 від 23.10.2020 року виданою виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району.

Довідкою №129 від 27.10.2020 року виданою ОНЗ «Люблинецька ЗОШ І-ІІІ ступенів» та довідками №622/1.29/2-20, №623/1.29/2-20 від 23.10.2020 року виданими Люблинецьким ліцеєм Волинської обласної ради стверджується той факт, що дітьми опікується батько ОСОБА_1 . Мати ОСОБА_2 з 01.09.2020 року навчанням дітей не цікавилась. Даний факт підтверджується і заявами сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 23.10.2020 року.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2009 року ОСОБА_10 позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто аліменти на утримання дочки до досягнення повноліття.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, обставини, визначені ст.182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Тому, враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення аліменти в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач не подала суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

Позивач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в більшому розмірі.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до задоволення не підлягають, оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2009 року з ОСОБА_12 вже стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти необхідно присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 03 листопада 2020 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір необхідно стягнути з відповідача в доход держави.

Керуючись ст.ст.12,76-81,258,258,263-265, 273,279,280, 430 ЦПК України, на підставі ст.7,18, 181,182,191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03 листопада 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 21.07.2003 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий 10.10.2010 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 27 листопада 2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк