КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року місто Київ.

Справа 761/24652/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14142/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року (у складі судді Савицький О.А. інформація щодо дати складання повного тексту відсутня) про відмову у відкритті провадження

за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження

в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Севастопольської філії до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в липні 2020 року із заявою про відновлення втраченого провадження у справі. Заяву мотивував наступним. 23.01.2009 Гагарінським районним судом міста Севастополя винесено ухвалу про забезпечення позову по справі №2-3809/09, зокрема, про задоволення заяви про забезпечення позову ВАТ ВТБ Банк в особі Севастопольської філії . Встановлено тимчасове обмеження відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. При перетині в лютому 2020 року кордону він дізнався про оскаржувану ухвалу і про дане судове провадження. Звернувся до апеляційного суду , оскарживши ухвалу, проте із відповіді суду встановив, що суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та здійснити розгляд справи за апеляційною скаргою за відсутності матеріалів відповідної справи. Запити ж суду до Гагарінського районного суду міста Севастополя про витребування матеріалів справи ігноруються. Тому ОСОБА_2 , маючи необхідність у відновленні цієї справи для реалізації свого права на подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову, звернувся з такою заявою до суду та клопотанням про визначення підсудності такої заяви.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 15.07.2020 року підсудність заяви визначено Шевченківському районному суду м.Києва.

Як вбачається з заяви, метою звернення заявника з заявою про відновлення втраченого провадження є звернення в подальшому зі скаргою та скасування ухвали Гагарінського районного суду м.Севастополя від 23.12.2009 р., якою обмежено право на виїзд за межі України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року клопотання ОСОБА_2 щодо поновлення строку для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження - відхилено

Відмовлено у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження у цивільній справі за Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Севастопольської філії до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

20.10.2020 згідно поштової відмітки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась безпосередньо до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Не погоджуючись з такою ухвалою , 21.10.2020 року, згідно поштової відмітки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою (до суду першої інстанції), доводи апеляційної скарги та прохальна частина є ідентичними апеляційній скарзі, поданій безпосередньо до апеляційного суду 20.10.2020.

В апеляційних скаргах посилалась на те, що вказана ухвала є незаконною, грубо порушує його права та підлягає скасуванню, не відповідає вимогам п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України.

Не погоджується з висновком суду про відмову у поновленні строку та відмову у відкритті, скаржник зазначає, що про ухвалу, якою встановлено тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України, йому стало відомо тільки в лютому 2020. В березні 2020 оскаржив вказану ухвалу до Апеляційного суду. який роз`яснив йому необхідність відновлення втраченого провадження .

До апеляційного суду скаржник та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованістьухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження, місцевий суд виходив з того, що заявником у даній заяві не наведено жодної поважної причини та обставини, які б перешкоджали йому звернутися до Гагарінського районного суду м.Севастополя з заявою про скасування заходів забезпечення позову до березня 2014 року.Та того, що з моменту анексії АР Крим та звернення заявника до суду з заявою минуло 6 років та послався на п.2 ч.4 ст. 492 ЦПК України, відповідно до якого суд відмовляє у відкритті, коли заява подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою ст.491 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 491 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) про відновлення якого судового провадження або якої його частини просить заявник;

2) які особи брали участь у справі і в якому процесуальному статусі, їх найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові, за його наявності, для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України - якщо відповідні дані відомі заявникові;

3) номери засобів зв`язку учасників судового процесу (телефон, факс, засоби електронного зв`язку, офіційна електронна адреса тощо) - якщо вони відомі заявникові;

4) наявні у заявника відомості про обставини втрати судового провадження, місцезнаходження копій матеріалів провадження або даних стосовно таких копій;

5) документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою.

До заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в заявника або у справі, копії заяви відповідно до кількості учасників справи, а у разі необхідності - клопотання про поновлення строку на подання заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Заява про відновлення втраченого судового провадження може бути подана до суду незалежно від строку зберігання судового провадження, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Стаття 492 ЦПК України передбачено наслідки недодержання вимог до форми та змісту заяви, залишення заяви без розгляду чи відмова у відкритті провадження за заявою

У разі невідповідності заяви про відновлення втраченого судового провадження вимогам, встановленим статтею 491 цього Кодексу, застосовуються правила статті 185 цього Кодексу.

Якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не пов`язана із захистом його прав та інтересів або заявник відкликав заяву про відновлення втраченого судового провадження - суд своєю ухвалою повертає заяву або залишає її без розгляду, якщо провадження було відкрито.

Повернення заяви або залишення її без розгляду з підстав, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження.

Суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадках:

1) подання заяви про відновлення судового провадження, втраченого до закінчення судового розгляду;

2) заява подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 491 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

У випадку, визначеному пунктом 1 частини четвертої цієї статті, суд роз`яснює заявнику право звернутися до суду з новим позовом в установленому цим Кодексом порядку. В ухвалі суду про відкриття провадження в новій справі у зв`язку з втратою незакінченого провадження обов`язково має бути зазначено про цю обставину.

З матеріалів справи вбачається, що заявнику - ОСОБА_2 про дане судове провадження тазабезпечення позову шляхом обмеження його у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Гагарінського районного суду міста Севастополя від 23.01.2009 по справі №2-3809/09, стало відомо при перетині ним кордону в лютому 2020 року.

В березні 2020 року заявнику апеляційним судом роз`яснено необхідність відновлення втраченого провадження.

Відсутність відновленого провадження, перешкоджає заявнику його праву на апеляційне оскарження судового рішення, яким він обмежений у праві виїзду за кордон. Таким чином, колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвалаперешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує право заявника на справедливий суд, а також порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 26 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді: