Справа № 482/1748/20
Номер провадження 2/482/552/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Демінської О.І., секретар судового засідання - Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що з 26.08.2002 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.08.2011 року було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.01.2020 року прізвище ОСОБА_3 змінено на « ОСОБА_3 ».

З 03.09.2018 р. по 31.01.2022 р. дитина навчається в ВПСУ м. Миколаєва на 3 курсі денного відділення, та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Оскільки матеріальні можливості позивача не дозволяють задовольняти потреби сина на період навчання, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до закінчення навчання, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.11.2020 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, згідно якого відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/7 частини з усіх видів доходу щомісячно, оскільки від другого шлюбу має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виховує сина дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого має намір усиновити, крім того його дружина не працює займається вихованням спільного сина.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, в якій також зазначила, що при ухваленні рішення просить врахувати обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2002 року.

У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.03.2018 р., батьками якого є сторони у справі.

Згідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.08.2011 року шлюб між сторонами біло розірвано.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 09.01.2020 року, ОСОБА_3 09.01.2020 року змінив прізвище на « ОСОБА_3 ».

Згідно довідки Вищого професійного училища суднобудування м. Миколаєва за №317 від 14.09.2020 року ОСОБА_3 навчається у ВПУС м. Миколаєва на 3 курсі, з 03.09.2018 року по 31.01.2022 р. денного відділення, та знаходиться на неповному державному забезпеченні.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , на даний час провадження за виконавчим листом закрито.

Крім того, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.01.2012 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно до положень ст. 200 СК України , суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) та, серед іншого, на одну дитину така частка становить 1/4 (одну чверть).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач працездатний, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Що стосується доводів відповідача, що він також має на утриманні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки малолітній не є рідним сином відповідача.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси дитини можливість відповідача надавати таку допомогу, обставини справи, а саме перебування на утриманні відповідача також і неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає занеобхідне стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення нею 23 років і до закінчення навчання, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 840 грн.80 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Піски Новоодеського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років та при умові продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Піски Новоодеського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 840 рн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення виготовлено 30 листопада 2020 року.

Суддя О.І. Демінська