Справа № 2-1183/11
Провадження № 6/752/489/20
У Х В А Л А

11.12.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейській Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

представник ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені.

Зазначена заява обґрунтовується тим, що на підставі рішення від 19.01.2011 р. було видано виконавчі листи про стягнення з відповідача на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу в розмірі 95 504,32 долари США та судові витрати у справі.

08 грудня 2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний Кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеним 23 квітня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26 листопада 2012 р. в даній справі вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження, замість ПАТ «УкрСиббанк» визнано стягувачем ПАТ «Дельта Банк».

28 жовтня 2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав №2067/К, відповідного до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Горизонт» набуло права вимоги за кредитами, в тому числі за договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеним 23 квітня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19 червня 2020 р. в даній справі вирішено питання про заміну стягувача у даній справі, замість АТ «Дельта Банк» визнано стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення суми боргу та судових витрат у справі з ОСОБА_1 , у зв`язку з втратою їх оригіналів, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені судом про місце і час розгляду заяви належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи викладене, на підставі ч.3 ст.442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2011 р. Голосіївським районним судом м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені було ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги Банку задоволено у повному обсязі, присуджено до стягнення з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі.

На підставі вказаного судового рішення представнику стягувача було видано виконавчілисти 06.06.2011 р.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 08 грудня 2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний Кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеним 23 квітня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26 листопада 2012 р. в даній справі вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження, замість ПАТ «УкрСиббанк» визнано стягувачем ПАТ «Дельта Банк».

28 жовтня 2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав №2067/К, відповідного до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Горизонт» набуло права вимоги за кредитами, в тому числі за договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеним 23 квітня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19 червня 2020 р. в даній справі вирішено питання про заміну стягувача у даній справі, замість АТ «Дельта Банк» визнано стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт».

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно пункту 17.4. розділу VIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону

№ 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Заявником в порушення вимог ст..81 ЦПК України не надано належних доказів втрати виконавчих листів, оскільки безпосередньо сам акт перевірки матеріалів кредитної справи не може свідчити про втрату оригіналів виконавчих документів.

Матеріали справи не містять відомостей про звернення ПАТ «Дельта Банк» із заявою про видачу дубліката виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки такий строк закінчився ще до укладення договору про відступлення права вимоги із заявником.

Заміна кредитора у зобов`язанні не є беззаперечною підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчих листів, та з урахуванням пропуску визначеного Законом України «Про виконавче провадження» строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання без поважних причин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт», в зв`язку з чим вона не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.442 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконанняу справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: