провадження № 2з/521/308/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Михайлюка О.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 38000 доларів США та судові витрати.

З метою забезпечення позову представник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та накладення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіривши аргументованість застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, судом не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України, тобто, припущення заявника що вищезазначене майно може бути відчужене відповідачем іншій особі на момент виконання рішення суду не доведене.

Крім того, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру є неспівмірними з ціною позову, яка складає 1040078 гривень 39 копійок.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, роз`яснивши йому, що він не позбавлений права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

Керуючись ст. ст. 149 153 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк