ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року

м.Харків

Справа №644/9454/19

Провадження №22-ц/818/4541/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

Представник відповідача: ОСОБА_3 ,

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2019 року, постановлену суддею Шевченко С.В., -

у цивільній справі за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чижовою Н.А. за №186. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 212 000 грн 00 коп., отриманих на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 100 000 грн 00 коп. моральної шкоди (а.с.1-6).

22 листопада 2019 року позивачем ОСОБА_1 була подана заява про забезпечення позову шляхом заборони відчуження у будь-який спосіб та вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме: 1/2 квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 35239243, що належить ОСОБА_5 на праві спільної приватної власності.

В обґрунтування заяви, посилаючись на процесуальні норми, які регулюють питання щодо забезпечення позову, зазначив, що вид забезпечення позову, шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження Ѕ частини квартири, яка належить відповідачу ОСОБА_5 , співмірний із заявленими позовними вимогами. На даний час існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 може здійснити відчуження належної йому на праві приватної власності частини нерухомого майна, що взагалі зробить неможливим чи утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову (а.с.25-26).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2019 року забороненовласнику ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 35239243), що належить йому на праві спільної приватної власності.

Ухвала суду першої інстанції мотивована положеннями ст.ст.149, 150, 151 ЦПК України та тим, що зважаючи на характер спірних правовідносин, значну суму заборгованості, відсутність даних про наявність у відповідача ОСОБА_5 джерела доходу, або іншого майна, а також з метою забезпечення виконання рішення, в разі задоволення позову, буде доцільним накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження на нерухоме майно відповідача ОСОБА_5 і даний вид забезпечення позову буде співмірний із заявленими позивачем ОСОБА_1 вимогами.

Підстав для вжиття зустрічного забезпечення позову на даному етапі суд не вбачає (а.с.38-39).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , який є відповідачем у справі,звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в ухвалі не наведено підстав, що відповідач має намір ухилитись від виконання рішення суду в разі задоволення позову, чи вчиняє будь-які інші дії, які б свідчили, що відповідач бажає здійснити відчуження належної йому власності, тобто не зазначено в чому саме полягає реальна загроза невиконання рішення суду.

Вказує, що ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_2 , з 22 листопада 2011 року, ця квартира є його єдиною власністю.

Позивачем ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки з наданих суду матеріалів вбачається наявність спору у сторін, а невжиття заходів забезпечення позову, зважуючи на предмет спору і обставини справи, може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд обґрунтовано і у відповідності до вимог ст.ст.149, 150 ЦПК України обрав такий вид забезпечення позову як заборону відчуження Ѕ частини квартири, що є достатнім і найменш обтяжливим, зважуючи на тимчасовий характер такого права власника квартири ОСОБА_5 , яке з іншого боку спрямоване на забезпечення виконання судового рішення у разі задоволення позову ОСОБА_1 .

Види забезпечення позову передбачено частиною 1 статті 150 ЦПК України.

Обираючи певний вид забезпечення позову, суд повинен враховувати як інтереси позивача, так і інтереси охоронювані законом інтереси відповідача та інших осіб, а також дотримуватись вимог статті 2 ЦПК України щодо пропорційності.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, дійшов висновку, що у даній справі, зважуючи на зміст позовних вимог, достатньо вжиття передбачених п.2 ч.1 статі 150 ЦПК України заходів забезпечення позову у виді заборони відчуження нерухомого майна - Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , що належить йому на праві спільної приватної власності ОСОБА_5 .

Обраний судом першої інстанції захід забезпечення позову є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження майна, яке належить ОСОБА_5 , щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, та врахувавши, що спосіб забезпечення шляхом заборони відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , що належить йому на праві спільної приватної власності ОСОБА_5 є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність забезпечення позову.

Учасники справи не позбавлені можливості звертатися у передбаченому законом порядку до суду із заявами про скасування чи зміну вжитих судом заходів забезпечення позову, та заявою про зустрічне забезпечення (ст.ст.154, 156, 158 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, що заявлено позов про стягнення значної суми і що в разі задоволення позову, буде доцільним покладення заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна відповідачем.

Оскільки суд першої інстанції постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381-384, 388, 389, 390, 391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С.Кругова

Судді Н.П.Пилипчук

О.Ю.Тичкова

повний текст постанови

складено 1 грудня 2020 року