Провадження № 2/521/4573/20
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
12 листопада 2020 року м. Одеса
Суддя Малиновського районного суду міста Одеси, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні дії через систему «Електронний суд».
Згідно до частин 1, 4 та 8 статті 14 ЦПК України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.
Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.
За змістом частин 7, 8, 9 статті 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Згідно абзацу другого п. 15.16 п.15 ч.1 розділу VIІ Перехідних положень ЦПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
01 грудня 2018 року в газеті «Голос України» Державною судовою адміністрацію України було опубліковано оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до оголошення, дослідна експлуатація системи розпочинається з 01 березня 2019 року у складі вісьмох підсистем (модулів). З 01 січня 2019 року підсистема ЄСІТС функціонує в тестовому режимі.
Проте, 01 березня 2019 року в газеті «Голос України» (№ 42 (7048) опубліковано повідомлення про відкликання ДСА України оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в якому також зазначено, що про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи буде повідомлено додатково.
Таким чином, після публікації цього оголошення, зміни, передбачені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», пов`язані з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), не набувають чинності.
Однак, відповідно до Указу Президента України, від 13 березня 2020 року, № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ: № 215 від 16.03.2020, № 239 від 25.03.2020, № 241 від 29.03.2020, № 242 від 20.03.2020, № 255 від 02.04.2020, № 262 від 08.04.2020, № 284 від 15.04.2020, № 291 від 22.04.2020, № 313 від 29.04.2020, № 332 від 04.05.2020, № 343 від 04.05.2020, № 377 від 14.05.2020, № 392 від 20.05.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, рішенням ради суддів України від 17.03.2020 року № 19 було встановлено обмеження.
Загальнонаціональний карантин, який мав тривати до 03 квітня 2020 року включно, продовжено до 31 грудня 2020 року включно.
Відповідне рішення Уряд ухвалив 13.10.2020 у постанові № 956, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України, від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
У зв`язку з зазначеним, Голова Ради суддів України звернувся до голів судів з рекомендацією запровадити особливий режим роботи на період карантинних заходів. Про це було повідомлено листом Ради суддів України №186/20 від 16 березня 2020 року, в якому зазначено, що, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», судам рекомендовано на період з 16 березня до 3 квітня 2020 року, встановити особливий режим роботи (https://court.gov.ua/press/news/909399/, повний текст оприлюднено http://rsu.gov.ua/uploads/news/no9rs-18620-vid- 16032020-verhovn-92b86c6546.pdf). Зокрема, Голова Ради суддів України, звернувся до голів судів з рекомендацією роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами; всі необхідні документи подавати в електронному вигляді на електронну адресу суду.
Між тим, суд першої інстанції, з урахуванням наведеного та діючих норм законодавства пояснює наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Так, позивачем долучено ряд копій документів, але вони, як того вимагає діюче законодавство, не завірені належним чином.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.
Отже, позивачу слід було надати до суду копії доданих до позову документів, засвідчених належним чином, як того вимагають норми діючого законодавства.
Тому, позивачу необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви та надати до суду копії документів, завірених у відповідності до норм ч. 5 ст. 95 ЦПК України, з урахуванням кількості відповідачів у справі.
Статтею 175 ЦПК України, встановлено форму та зміст позовної заяви.
Також, ч. 1 ст. 175 ЦПК України вказує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Проте, незважаючи на встановлене законодавством, зазначений позов складено всупереч вимогам вказаної норми закону.
Так, позивачем у вимогах позову заявлено:
1)Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;
2)Визнати протиправним та скасувати рішення засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що зазначено у п. 4 Протоколу № 10 від 07.08.2019 року та п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 54, від 07.08.2019 року;
3)Зобов`язати відповідача поновити позивача зі складом сім`ї на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі за тим же номером у списку станом на 07.08.2019 року зі збереженням часу перебування на обліку 28.07.1998 року;
4)Стягнути з відповідача сплачений судовий збір.
Отже в прохальній частині позову, позивачем заявлено фактично три вимоги.
Також, як вбачається з наведеного, позивачем, всупереч встановленому законом, при зверненні до суду з позовом, в прохальній частині позову заявлено вимоги до суду, що вказує на невідповідність позову, вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки вказані вимоги не зазначаються у вимогах позову.
Вказані вимоги, у відповідності до діючих норм законодавства заявляються не в вимогах позову, а повинні бути викладені окремим документом, а саме: в заяві, яка повинна відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України.
У зв`язку з цим, суддя зазначає, що перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, відповідно до якої, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Також, суддя звертає увагу на те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Як правило, особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права та інтересу може бути прямо визначений спеціальним законом, який регулює певне цивільне правовідношення.
Проте, виходячи з мотивувальної частини позову та визначених вимог позовної заяви, позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права.
Отже, у вимогах позову позивачем вказано, як вимоги до суду, так і вимоги до відповідача.
Вимоги ж позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відносно яких суд повинен винести рішення.
Таким чином, суддя звертає увагу на те що вимоги до суду повинні бути викладені не в вимогах позову, а в окремій заяві до суду, яка повинна відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України, вимоги же позову, повинні відповідати вимогам ст. 175 ЦК України.
Отже, позивачу необхідно визначитись з указаними вимогами позову та привести вимоги позову у відповідності до діючих норм законодавства.
Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач просить в вимогах позову «зобов`язати Відповідача поновити Позивача».
Тобто, у вимогах позову відсутня конкретика.
Отже, позивачу необхідно усунути і цей вказаний судом недолік позову та конктеризувати вимоги позову.
Також, вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , містить посилання на п. 4 Протоколу № 10 від 07.08.2019 року та п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 54, від 07.08.2019 року.
Тобто, і в цій заявленій вимозі позову відсутня конкретика.
Отже, позивачу необхідно усунути і цей вказаний судом недолік позову та конктеризувати вимоги позову.
Окрім того, вимога позивача про стягнення з відповідача сплаченого судового збору не містить суми судового збору, про стягнення якого просить позивач, з кого його належить стягнути, реквізитів рахунків.
Між тим, суд звертає увагу на те, що вимоги заяви повинні бути конкретизовані, з зазначенням чітких вимог про скасування яких позивач просить суд, сум судового збору, про стягнення якого просить позивач, з кого його належить стягнути, реквізитів рахунків.
Отже, позивачу необхідно усунути вказані судом недоліки позову та конктеризувати вимоги позову.
Також, позивачем до позову долучено одну квитанцію про сплату судового збору на суму 840,80 грн..
Однак, згідно з п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір за кожну вимогу, у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позову складає 840,80 грн.
Тобто, в порушення встановлених законодавством норм, позивачем до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн..
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10, від 17.10.2014 року, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, судовий збір, згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
Отже, позивачу необхідно усунути вказаний недолік, а саме долучити до матеріалів справи документ, що підтверджує сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру у повному обсязі, тобто, доплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі за кожну вимогу, заявлену ним у позовній заяві, або привести вимоги позову у відповідності до норм діючого законодавства.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Суддя відкриває провадження у справі на підставі заяви, якщо відсутні підстави для повернення заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.
Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позов подано без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.
Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки зустрічного позову, вказані в ухвалі суду.
Роз`яснити позивачу, що, в разі виконання вимог суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатися неподаною і повертається позивачу.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, невідкладно надіслати позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук