КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 361/735/20 Головуючий у 1 інстанції: Василишин В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) від 17 січня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №56287260, -

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив скасувати постанову Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17 січня

2020 року про повернення виконавчого листа №2-1945/10 та зобов`язати Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) продовжити вчинення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження №56287260.

Скаргу обґрунтовував тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2010 року у справі №2-1945/10 стягнуто з ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі

9 041 грн. 76 коп.

На підставі вказаного судового рішення 24 грудня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист. 02 травня 2018 року Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження №56287260 з виконання виконавчого листа №2-1945/10.

Зазначав, що 17 січня 2020 року головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сірош А.В. в рамках виконавчого провадження №56287260 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскаржувана постанова мотивована тим, що відповідно до акту державного виконавця майно, на яке можливо звернути стягнення у рахунок погашення заборгованості, за боржником не існує. Не погоджуючись з вказаною постановою, стягувач зазначав, що комунальному підприємству Шевченківської сільської ради належить автомобіль марки «ГАЗ 3309», який у рамках виконавчого провадження був описаний, арештований та переданий на зберігання, однак зник за невідомих обставин.

По факту зникнення автомобіля 28 грудня 2012 року відкрито кримінальне провадження №0001058 за статтею 290 та ч1 ст.388 КК України. 08 лютого 2018 року Шевченківську сільську раду Броварського району Київської області реорганізовано, правонаступником її є Великодимерська об`єднана територіальна громада. Від лютого 2019 року всі комунальні послуги на території Великодимерської територіальної громади (в тому числі у селі Шевченкове) виконує комунальне підприємство «Великодимерське». Майном комунального господарства села Шевченкове фактично користується комунальне підприємство «Великодимерське» на підставі рішення сесії Великодимерської об`єднаної територіальної громади Броварського району Київської області від 19 липня 2018 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2020 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) від 17 січня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №56287260.

Скасовано постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) від 17 січня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №56287260.

Зобов`язано Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) продовжити вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2010 року №2-1945/2010.

В апеляційній скарзі Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

ОСОБА_1 подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення даної скарги з підстав її обґрунтованості. Також суд звернув увагу на те, що впродовж тривалого часу судове рішення, що набрало законної сили залишається невиконаним, фактична відсутність ліквідаційної комісії, не передача активів, а також інші наведені вище обставини не є підставою для порушення права заявника на реалізацію судового рішення.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження

№56872583 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Броварським міськрайонним судом Київської області: №2-2510/10 від 04 жовтня 2010 року,

№1007/11343/2012 від 25 жовтня 2013 року, №2-1944/10 від 14 червня 2010 року, №2-1945/10 від 24 грудня 2010 року, стягувачами за якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , боржником-ліквідаційна комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області.

Предметом оскарження у даній справі є постанова від 17 січня 2020 року, винесена у рамках виконавчого провадження №56287260 з виконання виконавчого листа №2-1945/10.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2010 року, яке змінене рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2010 року, стягнуто з ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9 041 грн. 76 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат. 24 грудня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №2-1945/10.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 02 травня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1945/10.

Рішенням Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області від

23 грудня 2015 року розпущено ліквідаційну комісію по ліквідації комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області та звільнено з посади голови ліквідаційної комісії й керівника комунального господарства ОСОБА_3 , створено ліквідаційну комісію у новому складі.

Відповідно до акту державного виконавця від 20 листопада 2018 року, складеного у рамках зведеного виконавчого провадження №56872583 на даний час голови ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області та членів не має, фінансова діяльність не ведеться. Печатка та частина фінансових активів знаходиться у голови Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області. Зі злів голови Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_4 комісія була створена формально, жодного дня не працювала, ліквідаційного балансу не створювала.

20 листопада 2018 року головний державний виконавець Сірош А.В. звернулася до голови та членів ліквідаційної комісії із вимогою надати пояснення відносно роботи ліквідаційної комісії, достовірні відомості про місце перебування печатки та підтверджуючі документи стосовно передачі активів. У матеріалах виконавчого провадження дані щодо виконання вищевказаної вимоги відсутні.

27 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про передачу йому майна нереалізованого на торгах.

Як вбачається з акту державного виконавця від 17 січня 2020 року, майно, що належить боржнику на праві власності (крім раніше описаного та реалізованого) та на яке можна звернути стягнення у рахунок погашення боргу, відсутнє. Ліквідаційний баланс відсутній, ніякої діяльності боржник не веде і фінансової звітності не має.

Оскаржуваною постановою від 17 січня 2020 року виконавчий лист №2-1945/10, виданий 24 грудня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення боргу у розмірі 9 041 грн. 76 коп. повернуто стягувачу на підставі пункту

2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що відповідно до акту державного виконавця майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, за боржником відсутнє.

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру прав власності на нерухоме майно відомості відсутні; згідно з повідомленням з територіального сервісного центру 3243 регіонального сервісного центру МВС у Київській області автотранспортні засоби за боржником не значаться; кошти, що належить боржнику, на які можна звернути стягнення - відсутні. Описане та нереалізоване майно передано у рамках зведеного виконавчого провадження у рахунок погашення боргу згідно з актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16 жовтня 2019 року.

За ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

За пунктом 2 частини першої 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасника справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, друга, третя статті 13 ЦПК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у ході здійснення виконавчого провадження №56287260 з виконання виконавчого листа №2-1945/10 державним виконавцем не було вжито всіх необхідних і достатніх заходів, спрямованих на забезпечення реального виконання судового рішення. Так, з матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи №2-1945/10 накладено арешт на автомобіль марки «ГАЗ 3309», 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності комунальному господарству Шевченківської сільської ради.

Вказаний транспортний засіб був описаний та арештований державним виконавцем у рамках завершеного зведеного виконавчого провадження №28741042.

11 жовтня 2013 року державним виконавцем сформовано подання про притягнення до кримінальної відповідальності голову ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради за ознаками злочину, передбаченого ст.382 КК України.

Під час здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник - ліквідаційна комісія комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області призначена на підставі рішення Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області від 23 грудня 2015 року фактично не функціонує і фінансову діяльність не веде. Печатка та частина фінансових активів знаходиться у голови Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області.

Проте, як вірно вважав суд, вказані обставини не є підставою для невиконання судового рішення, що набрало законної сили. Під час виконання судового рішення не було проведено перевірку фінансових активів, що передані до Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області. Вказані обставини відображені у акті державного виконавця, але залишені поза увагою.

У 2018 році головним державним виконавцем направлено одну вимогу про надання пояснень щодо роботи ліквідаційної комісії, але до моменту повернення виконавчого листа стягувачу будь-яких інший дій не було вчинено. Інформація щодо стадії кримінального провадження, порушеного за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 КК України, відсутня.

Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 08 лютого 2018 року припинено Шевченківську сільську раду Броварського району Київської області, як юридичну особу шляхом приєднання до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області.

Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області

№28 від 19 лютого 2019 року визначено комунальне підприємство «Великодимерське» як балансоутримувача інженерних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, надавачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення на території Великодимерської територіальної громади, до складу якої входить село Шевченкове.

З огляду на вищевикладені обставини, а також те, що протягом тривалого часу судове рішення, що набрало законної сили залишається невиконаним, фактично відсутня ліквідаційна комісія, не передано активи, а також інші наведені вище обставини не є підставою для порушення права заявника на реалізацію судового рішення, то суд дійшов висновку про задоволення скарги з підстав її обґрунтованості.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) та залишення без змін ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: