Номер провадження: 22-ц/813/2565/20
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Бойчука А.Ю.,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який під час розгляду справи неодноразово уточнювала, остаточно заявивши позов до Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, державного підприємства «Сетам» (надалі ДП «Сетам»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведення торгів, свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_1 , також просила скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, витребувати із чужого незаконного володіння, визнати право власності (а.с. 3-5 т. 1, 3-7, 50-56 т. 2).

В обґрунтування свого позову, ОСОБА_2 , посилалася на те, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року з неї на користь ОСОБА_3 було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 103 562 грн. 30 коп. та 5000 грн. моральної шкоди.

Державним виконавцем за виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, в рамках якого ДП «Сетам» 24.07.2017 року провів електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить їй, а саме 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

Постановою апеляційного суду Одеської області від 20.09.2018 року, заочне рішення суду скасовано, та ухвалене нове, яким зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Позивачка вважає, що в зв`язку зі скасуванням рішення суду, на підставі якого проведено виконавче провадження, та реалізоване її майно, торги проведені незаконно, а тому є підставі для задоволення її позовних вимог, відновлення її права власності, шляхом витребування майна на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України, та визнання за неї права власності.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволений.

Не погоджуючись з рішенням суду ДП «Сетам», звернулось з апеляційною скаргою, в якої просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ДП «Сетам» посилається на те, що єдиною підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 було те, що заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року було скасоване, однак, поза увагою суду, залишилась та обставина, що електронні торги відбувались на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Апелянтом в скарзі зазначено, що ОСОБА_2 в позові не зазначає жодного порушення норм Порядку реалізації арештованого майна під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивача у результаті проведення електронних торгів.

З апеляційною скаргою на рішення суду, також звернулась ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що електронні торги відбулись з дотриманням вимог Порядку реалізації арештованого майна, а тому підстав для задоволення позову у суду не було.

В судове засідання призначене на 18 листопада 2020 року сторони не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 225-234, 240-241 т. 2).

Від нотаріуса Міглазової Ю.О. до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 235 т. 2).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надіслали на адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи (а.с. 242-247 т. 2).

Вирішуючи питання про слухання справи у відсутності учасників справи, колегія суддів залишає заяви про відкладення розгляду справи без задоволення, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» не було запроваджено змін до ст.371 ЦПК України щодо строків розгляду апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з клопотаннями про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, враховуючи приписи ст. 212 ЦПК України, не зверталися, при цьому у заяві та клопотанні про відкладення розгляду справи, представниками не були зазначені причини, які безпосередньо перешкоджають представникам взяти участь у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що справа за апеляційною скаргою ДП «Сетам» та ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції перебуває з грудня 2018 року, зокрема учасники справи неодноразово були повідомлені про час і місце судових засідань, при цьому призначене судове засідання на 01.04.2020 року не відбулось, у зв`язку з заявою ОСОБА_1 про відкладання розгляду справи, тому справа слуханням була відкладена на 18 листопада 2020 року.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, з урахуванням строку перебування справи у провадженні суду, невмотивованих клопотань ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відкладання розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Враховуючи, те, жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання приймати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, в т.ч. і поза межами суду, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020року у справі № 922/2575/19.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (30 листопада 2020 року).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДП «Сетам» підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду підлягає скасуванню.

Статтею 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог частини другої ст.367 ЦПК України, апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Однак, рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на таке.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що електронні торги були проведені за виконавчим листом, виданим на підставі заочного рішення суду, яке в подальшому скасоване апеляційним судом, а тому підстав для реалізації майна на час розгляду справи не існує.

Також суд першої інстанції вважав, що якщо майно вибуло поза волею власника, то це майно підлягає поверненню шляхом витребування з володіння ОСОБА_1 , а відновлення прав ОСОБА_2 підлягає шляхом визнання права власності за останньою.

Однак, з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується за наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 103562 грн. 40 коп матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди (а.с. 208-212 т. 1).

На підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 103562 грн. 40 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди (а.с. 12 -13 т. 1).

За заявою ОСОБА_3 , 22.08.2016 року, постановою державного виконавця Приморського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №522/23775/14-ц, виданим на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси (а.с. 7, 61 т. 1).

У вересні 2016 року, до Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_2 , з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси, яка ухвалою суду від 28 листопада 2016 року залишена без задоволення (а.с. 11 т. 1).

04.10.2016 року в межах виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 , та передане на відповідне зберігання ОСОБА_3 (а.с. 9- 10, 76-79 т. 1).

17.02.2017 року державним виконавцем на підстав постанови призначено ПП «Булат» експертом, суб`єкта оціночної діяльності (а.с. 80 т. 1).

21.02.2017 року, згідно з реєстром відправлення кореспонденції, яка міститься у виконавчому провадженні, державним виконавцем здійснено направлення листа ОСОБА_2 (а.с. 81 т. 1).

Згідно з рецензією на звіт № 2802-1/17 від 28.02.2017 року про проведення оцінки вартості майна, 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_2 , становить 270 350 грн. ринкової вартості (а.с. 109-166 т. 1).

Відповідно до реєстру відправлені від 20.03.2017 року, яка міститься у виконавчому провадженні, державним виконавцем здійснено направлення листа ОСОБА_2 (а.с. 84 т. 1).

31.02.2017 року, начальником Приморського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси подана ДП «Сетам», заявка на реалізацію арештованого майна (а.с. 85 -86 т. 1).

Відповідно до протоколу №274105 про проведення електронних торгів, які відбулись 24.07.2017 року, була реалізована 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8 т. 1)

Відповідно до акту про проведення електронних торгів від 09.08.2017 року, переможцем торгів з реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 24, 58 т. 1).

16.08.2017 року державним виконавцем Приморського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 89-90 т. 1)

ОСОБА_1 07.09.2017 року, отримала свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (а.с. 40, 57т. 1)

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2017 року, власником 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (а.с. 22-23 т. 1).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року відкрито (а.с. 207 т. 1).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 20.09.2018 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року скасовано, ухвалено нове, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп. В решті позову відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в своєму позові зазначає, що підставою для скасування торгів недійсними, недійсним акту та протоколу проведення електронних торгів є скасування заочного рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду ухвалене 21.06.2016 року, електронні торги проведено 24.07.2017 року, а заочне рішення скасоване 20.09.2018 року.

Тобто, на момент проведення торгів, заочне рішення не було скасоване.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства та враховуючи правову природу процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуте стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку за правилами визнання недійсними право чинів на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину, зокрема, як такого, що не відповідає вимогам закону.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, а також у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 910/8052/17, від 24.05.2018 у справі № 922/3537/17, від 31.07.2019 у справі №910/8302/18, від 29.08.2019 у справі № 212/12256/14-ц, від 20.11.2019 у справі № 925/796/18 та інших.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що при вирішенні справ про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 та інших норм при проведенні прилюдних торгів, чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Таким чином до предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо), правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів, правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/28435/15, від 30.05.2018 у справі № 906/278/17, від 20.11.2019 у справі № 925/796/18, від 10.03.2020 у справі № 927/1184/15 та інших.

Застосовуючи до спірних правовідносин положення ст. 388 ЦПК України, суд першої інстанції, не звернув уваги на положення ч.2 ст. 388 ЦК України, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на підстави позову, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що порушення допущені державним виконавцем при виконанні рішення не є підставою для визнання торгів недійсними, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги з тих підстав, що рішення суду скасовано за інших підстав та не оскаржує дії державного виконавця.

Згідно п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДП «Сетам» підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Сетам» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволені позову ОСОБА_2 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними та повернення нерухомого майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк