Справа № 538/1613/20
Провадження № 2/538/438/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Дробот О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свій позов мотивувала тим, що 10 листопада 2007 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. 30.01.2018 року рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області шлюб із ОСОБА_2 було розірвано. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, майже не спілкується, не приймає участі у вихованні дитини і не забезпечує належний рівень життя, необхідний для розвитку дитини та лікування. Відповідач допомагає, але довільно і несвоєчасно, враховуючи насамперед свої витрати та інтереси, а не потреби дитини. Дитина хвора, діагноз: наслідки органічного враження ЦНС, потребує періодичного лікування. Належний рівень життя вона одна не може забезпечити, тому відповідач який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти, оскільки працює в УГВ Сервіс Полтава, мотористом. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має і не сплачує ніяких аліментів на інших осіб. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 , на користь неї, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини.
В судове засідання позивач не з"явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
В судове засідання відповідач не з"явився по невідомим суду причинам, належним чином повідомлений про час, дату і місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву не подав.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 11.06.2008 року Петрівсько-Роменською сільською радою Гадяцького району, Полтавської області, Серія НОМЕР_1 ( а.с.4).
Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської облласті від 30.01.2018 року, шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір"ю ОСОБА_1 (а.с.6).
Згідно довідки виданої виконкомом Петрівсько-Роменської сільської ради, Гадяцького району, Полтавської області від 26.08.2020 року № 884, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має такий склад сім"ї: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
На підтвердження хвороби дитини позивачем надано медичну документацію, а саме: протокол магнітно-резонансної томографії від 23.09.2020 року, реографічне дослідження від 23.09.2020 року, протокол № 3825 УЗД органів черевної порожнини від 01.10.2020 року, результати досліджень Сверидченка А.В. від 01.07.2020 року, консультаційні висновки спеціаліста щодо пацієнта ОСОБА_3 (а.с.15-25).
На підтвердження витрат на придбання ліків, позивачем надано чеки з аптек (а.с.19, 30,31).
Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини у добровільному порядку.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 04.09.2020 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статтей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.
Позивач, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, зокрема тому, що дитина проживає з нею, син часто хворіє, змінюється вік дитини, а відповідно зростають потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування та її лікування.
Відповідачем не спростовані, обставини, на які посилається позивач, який не скористався процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений врахувати інші докази.
З огляду на зазначене, враховуючи стан здоров`я сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має ряд захворювань та потребує лікування, зважаючи на матеріальний стан відповідача, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилась на його утриманні, та те, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку та доказів, які б це спростували суду не надав, а відтак може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 150, 180-183, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 76, 81, 89, 141, 247, 228, 229, 258, 263-268, 272-273, 280-288, 354, 430 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А.Бондарь