Справа № 615/1121/20
Провадження № 2-о/615/40/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання - Партоли О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко Валентина Олександрівна

про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Валківського районного суду Харківської області із заявою, заінтересована особа: Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко Валентина Олександрівна, в якому просить встановити факт визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківства по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис про народження № 22 від 29.12.1962 року.

В обґрунтування заяви заявник посилаються на те, що ОСОБА_2 є її рідним батьком, однак у свідоцтві про народження заявника відомості про батька відсутні. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого відкрилась спадщина на належне йому майно. Заявник звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де їй було повідомлено про необхідність підтвердження родинного зв`язку з померлим ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів.

Заявник у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій заяву про встановлення факту родинних відносин підтримала та просила проводити її розгляд без її участі.

Заінтересована особа Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко Валентина Олександрівна у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, допитавши свідків, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначений перелік фактів, що можуть бути встановлені у судовому порядку.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Сніжків Валківського району Харківської області.

За даними свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 та копії запису акту про народження № 22 від 29.12.1962 року, матір`ю останньої зазначено ОСОБА_5 , а відомості про батька відсутні (а.с. 9, 55).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 09.10.1982 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_7 присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , 03.11.1987 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвано (а.с. 10).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 вбачається, що 07.12.1988 року між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_8 присвоєно прізвище - ОСОБА_11 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , 26.02.2002 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 розірвано та після розірвання шлюбу останній залишено прізвище ОСОБА_11 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 8).

З матеріалів спадкової справи № 84/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що після смерті останнього ОСОБА_1 16.09.2020 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 28).

Відомості щодо інших спадкоємців, які зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в матеріалах спадкової справи відсутні.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61679532 від 16.09.2020 року, ОСОБА_2 складено заповіт, який посвідчено 15.04.1989 року за реєстровим № 34, який є чинним (а.с. 41).

Відповідно до заповіту, що міститься в матеріалах спадкової справи, 15.04.1989 року ОСОБА_2 складено заповіт, яким на випадок свої смерті, все майно, яке йому буде належати на день смерті та на яке він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 (а.с. 36).

Згідно письмової консультації Приватного нотаріусу Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко Валентини Олександрівни № 453/02-17 від 21.09.2020 року, останньою було заведено спадкову справу № 84/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, яка є спадкоємцем за заповітом. У зв`язку із відсутністю документів, які можуть підтвердити, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , рекомендовано останній звернутись до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин (а.с. 7).

Згідно довідки Виконавчого комітету Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області № 02-28/462 від 18.09.2020 року, ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , сумісно з батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , вела сумісне господарство, здійснювала догляд за ним, поховала за власні кошти (а.с. 16).

Згідно довідки Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області № 02-23/817 від 02.09.2020 року, що міститься в матеріал спадкової справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою на день смерті ОСОБА_2 були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (онук) (а.с. 38).

Відповідно до відомостей погосподарської книги, ОСОБА_2 був головою сім`ї, господарства, що перебуває у колгоспі «Більшовик» 1930 року у с. Сніжків Валківського району Харківської області. У розділі список членів сім`ї вказано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як дружину, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дочку (а.с. 17).

30.10.2020 року комісією у складі секретаря Сніжківської сільської ради Маркович Н.О., депутата Самохвалової М.В. опитано сусідів: ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , які підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю на протязі 45 років, разом вели спільне господарство, побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_15 надав показання, що він з 1949 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та був сусідом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , та проживали однією сім`єю. Також зазначив, що він пам`ятає як у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_16 , після народження якої ОСОБА_2 та ОСОБА_5 продовжували проживати у трьох однією сім`єю за вищевказаною адресою. ОСОБА_2 за життя визнавав себе батьком ОСОБА_16 та називав її донькою. Крім того зазначив, що коли народилась донька ОСОБА_16 , ОСОБА_2 працював у колгоспі трактористом та його донька - ОСОБА_16 перебувала у нього на утриманні.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_17 надав показання, що він був сусідом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Памятає, як у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_16 , яку ОСОБА_2 за життя називав донькою та визнавав себе батьком. Після народження доньки ОСОБА_16 , вони продовжували проживати у трьох однією сім`єю за вищевказаною адресою. Крім того зазначив, що коли народилась донька ОСОБА_16 , ОСОБА_2 працював у колгоспі трактористом.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини (роз`яснення пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Указ Президії Верховної ради СРСР від 08 липня 1944 року скасував можливість судового встановлення батьківства, який існував згідно Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану УРСР 1926 року. В умовах воєнної диспропорції жіночого і чоловічого населення прийняте рішення про юридичне визнання лише шлюбу, зареєстрованого в компетентних органах.

На підставі Указу Президії Верховної ради СРСР від 15 вересня 1945 року внесено зміни до статті 2 вищезазначеного кодексу, а саме при реєстрації в органах запису актів громадянського стану народження дитини від матері, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується за прізвищем матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. Отже заповнення графи «Батько» у актовому записі про народження дитини не передбачалося.

Такі вимоги діяли до прийняття Основ законодавства СРСР та союзних республік про шлюб та сім`ю 1968 року, зокрема статті 53 КпШС УРСР.

На момент виникнення правовідносин між сторонами, діяв Кодекс законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану від 31 травня 1926 року (УССР).

Згідно з статті 32-1 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану, дитина, що народилася від особи, з якою мати дитини не перебуває в зареєстрованому шлюбі, не має права звернутися в суд з позовом про встановлення батьківства і про стягнення із зазначеної особи аліментів на утримання дитини.

У статті 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII, передбачено, що Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 1 січня 1970 року, Кодекс застосовується до тих прав і обов`язків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу.

Згідно статті 6 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01 жовтня 1968 року.

Відповідно до частини першої статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

(1) правила частин другої та третьої статті 53 КЗпШС застосовуються для встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюб у відношенні дітей, що народилися після 01 жовтня 1968 року;

(2) у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року умови встановлення факту визнання батьківства передбачалися частиною першою статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР». У разі смерті особи, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку за наявності таких умов: (а) перебування дитини на утриманні такої особи; (б) визнання особою себе батьком дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні по суті висновки зроблені у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 570/2797/13-ц (провадження № 61-5970св18) та в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2019 року в справі № 183/3834/15-ц (провадження № 61-28689св18).

У постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги».

Досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що ОСОБА_2 за життя не реалізував свого права на звернення до компетентних органів із спільною із матір`ю заявника заявою про визнання себе батьком останньої, при цьому, як було встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 та за життя останній визнав себе батьком ОСОБА_1 , а тому, підлягає встановленню факт визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківства по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис про народження № 22 від 29.12.1962 року.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264-265, 273, 293-294, 315, 319, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем м. Харкова, що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківства по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки с. Сніжків Валківського району Харківської області, запис про народження № 22 від 29.12.1962 року, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Заінтересована особа - Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко Валентина Олександрівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 30.11.2020 року.

Суддя А.О. Логвінов