У Х В А Л А

Справа №2-99/11

Провадження №6/377/29/20

26 листопада 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Щуковської А.М., за неявки учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,-

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона, посилаючись на те, що виконавчий лист втрачено, просить видати дублікат виконавчого листа, виданого 16 березня 2011 року, на виконання рішення Славутицького міського суду Київської області від 02 березня 2011 року, у цивільній справі № 2-99/11 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця.

Заява мотивована тим, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02 березня 2011 року, яке набрало законної сили 13 березня 2011 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і на утримання дружини - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти:

- на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, кожен місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2011 року на користь ОСОБА_4 ;

- на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів кожен місяць до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, починаючи з 27.01.2011 року.

16 березня 2011 року Славутицьким міським судом Київської області було видано два виконавчі листи № 2-99/11, які в подальшому стягувачем було пред`явлено до примусового виконання у ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, за місцем роботи боржника в м. Києві. Станом на дату звернення з даною заявою, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не виконано, стягнення аліментів не здійснюється. Боржник змінив місце роботи, а виконавчий лист втрачено.

Стягувач ОСОБА_1 , представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись в порядку, передбаченому ст. 128-130 ЦПК України. Стягувач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності та задовольнити заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 02 березня 2011 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і на утримання дружини - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прип`ять, Київської області, працюючого м. Київ у Науково-дослідному інституті радіаційного захисту лаборантом, проживаючого АДРЕСА_1 , аліменти: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, кожен місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2011 року на користь ОСОБА_4 , проживаючої АДРЕСА_2 ; на утримання ОСОБА_4 , проживаючої АДРЕСА_2 у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів кожен місяць до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, починаючи з 27.01.2011 року.

16 березня 2011 року Славутицьким міським судом Київської області позивачу ОСОБА_4 було видано два виконавчі листи № 2-99/11, які в подальшому було пред`явлено до примусового виконання у ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, за місцем роботи боржника в м. Києві.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого долучена до заяви, 14 лютого 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 .

Виконавчий лист у справі № 2-99/11 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , проживаючої АДРЕСА_2 у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів кожен місяць до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, 22.08.2013 року повернувся до суду разом із постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві від 27.06.2013 року про закінчення виконавчого провадження в зв`язку із досягненням дитиною трьох років.

Як вбачається з листа начальника відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нещадим І., за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 25313898 з примусового виконання виконавчого листа № 2-99 від 16.03.2011 року, виданого Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно. Згідно пошуку АСВП виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на виконанні у відділі не перебуває.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, відповідно до §§ 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до частини 1 пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, умовою для видачі дубліката виконавчого документу, є втрата виконавчого листа та звернення стягувача із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 N 606-XIV, в редакції, яка діяла на час набрання рішенням законної сили та видачі виконавчого листа, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

З листа начальника відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.09.2020 року № ДВ/25, вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 25313898 з примусового виконання виконавчого листа № 2-99 від 16.03.2011 року, виданого Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, проте на даний час згідно пошуку АСВП виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на виконанні у відділі не перебуває.

Таким чином, виконавчий лист № 2-99 від 16.03.2011 року, виданий Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, на виконанні у відділі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), куди був направлений стягувачем, не перебуває, відсутній також оригінал виконавчого листа і у стягувача, про що вона зазначила у заяві.

Зазначені обставини свідчать про втрату вказаного виконавчого листа і не спростовані боржником.

За таких обставин, враховуючи, що оригінал виконавчого листа втрачено, для забезпечення виконання рішення суду необхідно видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Славутицького міського суду Київської області від 02 березня 2011 року, у цивільній справі № 2-99/11 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Славутицького міського суду Київської області від 02 березня 2011 року, у цивільній справі № 2-99/11, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 26 листопада 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька