Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1429/19
Провадження № 2/494/172/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Авдєєвої С.В.,

представника позивачів - ОСОБА_1

представника третьої особи - Сємак Т.В .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березівка Одеської області цивільну справу №494/1429/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання батьків,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі 16.12.2019 року звернулися до Березівського районного суду Одеської області з позовними вимогами до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання батьків.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року відкрито провадження по справі.

Представник ОСОБА_6 адвокат Семак Т.В. просила залучити її у якості третьої особи. У судовому засіданні вказала про залучення ОСОБА_6 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів та ухвалою суду від 03.02.2020 року заяву задоволено.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що 03 липня 1976 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу в них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дня його народження позивачі приклали всі зусилля для його повноцінного життя. На даний час позивачі є непрацюючими пенсіонерами, інвалідами ІІІ - ї групи, працювати не дозволяє здоров`я та вік. Пенсії, які вони отримують майже не вистачає на утримання сім`ї, вони дуже часто хворіють, майже всі кошти витрачають на лікування. Грошей на харчування та оплату комунальних послуг не вистачає. Їх син - відповідач по справі є працюючою людиною та займає хорошу оплачувану посаду. На даний час він проживає разом з ними, але коштів на купівлю продуктів харчування та на оплату рахунків за комунальні послуги не надає. На їх багаточисленні прохання про грошову допомогу відповідач не реагує.

Відповідно до наказу №5-од про організацією Березівського районного суду Одеської області на час дії карантину ( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 31.10.2020 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Справа неодноразово відкладалась у зв`язку з оголошенням карантину.

У судовому засіданні 26.11.2020 року представник позивачів позов підтримав та просив його задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачів аліменти на їх утримання у розмірі ј частини від його заробітної плати щомісячно.

Відповідач у судове засідання 26.11.2020 року не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Водночас, 03.02.2020 року подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів до нього про стягнення аліментів (а.с.50). У заяві від 03.02.2020 року просив розглядати справу за його відсутності (а.с.49).

Представник третьої особи у судовому засіданні 26.11.2020 року з позовом не погодилася, зазначила те, що він поданий з метою зменшення розміру аліментів на утримання дитини, яку має відповідач. У позивачів є інші діти, але до них позов не пред`являють. Також зазначила, що позивач з 2016 року має пільги 75% на сплату комунальних послуг, так як являється учасником бойових дій, також пільги мають і позивачі, пенсія яких перевищує розмір прожиткового мінімуму. На підставі цього просила залишити позов без задоволення (а.с.60-62).

Заслухавши представника позивачів, представника третьої особи, дослідивши відзив який надійшов від відповідача, проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

На даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є пенсіонерами (а.с.11-13) та отримують пенсію, що підтверджується виписками по їх картках з особового рахунку АТ «Приватбанк» (а.с.7-11).

Розмір пенсій, які позивачі отримують, не може у повній мірі забезпечити їх мінімальні життєві потреби, а тому вони знаходяться у складному матеріальному становищі.

Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Як встановлено вище позивачі є пенсіонерами, та отримають лише пенсію. Також мати є інвалідом ІІІ групи. Іншого заробітку не мають.

Водночас, посилання представника третьої особи на лист Березівської РДА від 04.10.2020 року (а.с.63), яким підтверджується про надання пільг позивачам у житлово-комунальних послуг з 01.09.2017 року, суд навпаки розцінює як таке, що позивачі змушені звернутись для отримання таких пільг у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки Державою встановлюються пільги саме для вразливих категорій населення.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Проте, на даний час позивачі є батьками свого сина, будь-яких доказів щодо порушень чи позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_5 суду не надано.

Посилання представника третьої особи на те, що позивачі отримають пенсію, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму, також суд вважає безпідставним та не може свідчити про матеріальну забезпеченість позивачів, а навпаки: згідно довідки Березівської РДА, останнім надано пільги у користуванні житлово-комунальними послугами.

Так, у постанові від 05 вересня 2019 року Верховний Суд у справі № 212/1055/18-ц зробив висновок про застосування норм права та зазначив, що отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. При цьому вказав, що не відступає від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 р. у справі № 759/1315/17, оскільки в ній колегія суддів враховувала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який отримує позивачка як один із доводів у сукупності з іншими доказами для вирішення спору, а тому не посилалася на положення статті 75 СК України.

Суд також враховує, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Майновий стан дитини впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачів.

Оскільки позивачі є непрацездатними , в тому числі через інвалідність та свій похилий вік, в зв`язку з чим потребують додаткових витрат, а отже вони потребують матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина.

Як вбачається з довідки про заробітну плату і доходи ОСОБА_5 від 12.12.2019 року відповідач отримав дохід у розмірі 205218,94 грн.(а.с.22). Згідно довідки від 15.06.2020 року вбачається, що останній отримав дохід з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року у розмірі 137891,33 грн. (а.с.87).

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_5 сплачує аліменти у розмірі ј заробітку на свою дитину на користь ОСОБА_6 (а.с.36-38).

Водночас, заборгованості у ОСОБА_5 по сплаті аліментів на дитину станом на день розгляду справи - не має, про що повідомив представник ОСОБА_6 .

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що відповідач має на утриманні неповнолітню дочку, тому суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивачів аліментів у частці від заробітку у розмірі 1/5 частини, щомісячно.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 202, 204, 205 СК України, ст.ст. 12-13, 76, 141, 258-265, 280-283 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання батьків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) аліменти на утримання матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у розмірі 1/5 частини від його заробітної плати щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) аліменти на утримання батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) у розмірі 1/5 частини від його заробітної плати щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці позтвачів - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.12.2020 року.

Суддя І.А. Римар.