Провадження № 2/643/3729/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.,

за участю секретаря Аніщенко Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 18.10.2016 року в розмірі 156 000 грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1560 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.10.2016 року ним надано позику грошові кошти у розмірі 13 000 грн. відповідачу по справі з встановленим строком повернення не пізніше 17.02.2017 із умовами сплати відсотків за користування грошовими коштами. Крім того, 02.02.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала гроші в сумі 2500 грн. із встановленим строком повернення боргу не пізніше 01.05.2017 з встановленими умовами сплати відсотків за користування грошовими коштами. Зазначені обставини підтверджуються розписками, які відповідач написала власноручно. Згідно з зазначеними розписками відповідач зобов`язався повернути йому кошти у визначений строк. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 по справі № 643/5993/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти за договором позики від 18.10.2016 року в розмірі 107 380 грн. 00 коп., грошові кошти за договором позики від 02.02.2017 року в розмірі 16 750 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 1 378 грн. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 зобов`язання по оплаті заборгованості згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 року не виконала по теперішній час, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 18.10.2016 року за період з 15.05.2018 року по 24.07.2020 року, що станом на 24.07.2020 року становить 156 000, 00 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути гроші, однак відповідач гроші не повернула.

11.08.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява в якій він позов підтримує та просить слухати справу за його відсутності.

Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 18.10.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_1 надав у власність, а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в сумі 13 000 грн. із умовами сплати відсотків за користування грошовими коштами.

Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики від 02.02.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надав у власність, а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в сумі 2 000 грн. із умовами сплати відсотків за користування грошовими коштами.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 по справі № 643/5993/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти за договором позики від 18.10.2016 року в розмірі 107 380 грн. 00 коп., грошові кошти за договором позики від 02.02.2017 року в розмірі 16 750 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 1 378 грн.

Відповідно до п. 4.а) Договору позики від 18.10.2016 року, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів, встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): 1,5 % проценту календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково.

Таким чином, вказане альтернативне зобов`язанням.

Згідно з ч.1 ст. 539 ЦК України, альтернативним є зобов`язання, в якому боржник зобов`язаний вчинити одну з двох або кількох дій. Боржник має право вибору предмета зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. До теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 умов договору та рішення суду не виконала.

Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, таким чином, сума заборгованості зі сплати процентів за договором позики від 18.10.2016 року за період з 15.05.2018 року по 24.07.2020 року становить 156 000, 00 грн.

ОСОБА_1 неодноразово звертався на адресу ОСОБА_2 з вимогою щодо повернення коштів, яка була проігнорована.

Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 18.10.2016 року за період з 15.05.2018 року по 24.07.2020 року у розмірі 156 000 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 1560 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 526, 536, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 18.10.2016 року за період з 15.05.2018 року по 24.07.2020 року у розмірі 156 000 (сто п`ятдесят шість тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Харченко А .М.