Справа № 683/1703/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/1703/20, 2/683/959/2020 за позовом ОСОБА_1 до Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить 400 простих іменних акцій ВСАТ «Зоря». Зазначає, що він має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 у відповідності до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, оскільки є її сином. Однак, оформити своє спадкове право на іменні акції, які належали померлій він немає можливості, оскільки приватним нотаріусом Лавутою Ю.А. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як неможливо встановити депозитарну установу, в які можуть зберігатися акції ВСАТ «Зоря».

ОСОБА_1 вказує, що 04 січня 1999 року Старокостянтинівською районною радою народних депутатів зареєстровано і видано ВСАТ «Зоря» Державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ХМ № 35. Згідно рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації розмір земельної частки (пай) складав 3,99 умовних кадастрових гектара. На даний час ВСАТ «Зоря» припинило свою діяльність, проте в період паювання земель ВСАТ «Зоря» матір позивача, ОСОБА_2 не було включено до списків громадян членів ВСАТ «Зоря», які мають право на земельну частку (пай), доданого до Державного акта на право колективної власності на землю.

Позивач вказує, що його матір ОСОБА_2 набула права на земельну частку (пай) так як на момент розпаювання земель вона була членом ВСАТ «Зоря», а тому він як спадкоємець першої черги має право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВСАТ «Зоря».

В судове засідання представник позивача адвокат Кашин В.А. подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача - Вербородинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутності представника, позов визнала.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ст.23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, що діяла на момент розпаювання земель, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Отже, право громадян, як співвласників колективної власності на землю, набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов`язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Судом встановлено, що 28 грудня 2001 року ВСАТ «Зоря» отримало Державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ХМ № 35.

ОСОБА_2 працювала у ВСАТ «Зоря» та є власником 400 простих іменних акцій ВСАТ «Зоря», що підтверджується сертифікатом серії А-1 1674 , виданим на ім`я ОСОБА_2 (випуск акцій ВСАТ «Зоря» зареєстровано в управлінні фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації за № 213/1/96 від 27.09.1996 року), а тому на день смерті залишалась акціонером зазначеного товариства.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами та доповненнями, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Оскільки померла ОСОБА_2 на момент розпаювання землі 28 грудня 2001 року була акціонером ВСАТ «Зоря», однак не була включена до списку громадян - членів товариства, що додається до цього Державного акта на право колективної власності на землю, тому вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка для ОСОБА_1 була рідною матір`ю. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря» розміром 3,99 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

18 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Ю.А. заведено спадкову справу №65/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 є єдинним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Однак, приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу позивачу повідомлено про відсутність можливості оформлення спадкових прав за законом так як неможливо встановити депозитарну установу, в які можуть зберігатися акції ВСАТ «Зоря» на підставі яких померла набула права на земельну частку (пай) (відповідь на звернення щодо спадкових прав від 04.06.2020 за №872/02-14).

Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря» розміром 3,99 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) померла ОСОБА_2 набула у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 права на земельну частку (пай).

Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 206 ч. 4, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря» розміром 3,99 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Вербородинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Центральна, 21 с. Вербородинці Старокостянтинівського району Хмельницької області, .

Суддя: