Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 листопада 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму переплати пенсії в розмірі 703,72 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ЦОУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію по втраті годувальника. За період з 01.12.2013 по 30.09.2015 управлінням йому було надмірно виплачено кошти в розмірі 703,72 грн. Переплата виникла, у зв`язку із допущеною рахунковою помилкою, яка відбувалася під час масового перерахунку, а саме невірно розраховано розмір індексації, що призвело до збільшення розміру пенсії.

Мотивуючи тим, що дана сума є державною власністю, а також безпідставно набута відповідачем, в добровільно порядку не повернута останнім, просить стягнути її в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, через канцелярію надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 11.11.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (наразі ГУ ПФУ в м. Києві).

Звертаючись до суду із вищевказаним позовом, позивач вказує, що за період з 01.12.2013 по 30.09.2015 управлінням було надмірно виплачено відповідачу кошти у розмірі 703,72 грн.

Згідно листом Центрального об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.01.2016 позивач повідомив відповідача про те, що переплата виникла у зв`язку з програмною помилкою, а саме невірно розраховано розмір індексації, що призвело до збільшення розміру пенсії та переплати.

Відповідно до ч. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3) можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

При цьому, відповідно до визначення, наведеного у частині 2 Порядку № 6-4, переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Отже, розмежування понять «пенсія» і «переплата», яке робиться позивачем у позові, є штучним і таким, що не відповідає нормативно-правим актам, зокрема Порядку № 6-4.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тому сума переплати позивача відповідачу виникла виключно у зв`язку із допущеною рахунковою помилкою органу ПФУ в зв`язку із невірно розрахованим розміром індексації.

З цього слідує, що вини відповідача через його зловживання та тим самим факту недобросовісності з боку відповідача, що призвели до переплати пенсії, не було, а тому переплачена сума не підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, і в даному випадку в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними.

На підставі викладеного, ст.1215 ЦК України, керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4,12,13, 76-80, 81, 258-259, 263, 264, 265, 267, 268, 272, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати пенсії - відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко