ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Суми

Справа №2-н-424/09

Номер провадження 22-ц/816/2307/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

заявник - ОСОБА_1 ,

боржники - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - адвоката Буланова Олексія Миколайовича,

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Ніколаєнко О.О., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що 30 червня 2009 року судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми по цивільній справі № 2-н-424/09 було стягнуто на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору.

30 липня 2020 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено договір № 718070_I_6 про відступлення прав вимоги відповідно до якого право вимоги за кредитним договором від 29.08.2007 року № 15/2007/441139/2/279 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

09 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір № 0909/1К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відповідно до якого право вимоги за кредитним договором від 29.08.2007 року № 15/2007/441139/2/279 перейшло до ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, просить замінити стягувача у справі № 2-н-424/09 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на правонаступника - ОСОБА_1 .

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 15 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірний висновок суду першої інстанції щодо застосування у даній справі позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року, просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15.10.2020 року, замінити стягувача у справі № 2-н-424/09 за позовом ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на ОСОБА_1 .

У доводах апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку з тим, що здійснювався продаж права вимоги за кредитним договором в банку, який знаходиться на стадії ліквідації, тому спеціальне законодавство дозволяє здійснювати придбання права вимоги фізичною особою. Звертає увагу на те, що договором про відступлення права вимоги не передбачено надання будь-яких фінансових послуг, лише передається право вимоги вже нарахованої банком заборгованості по кредитному договору. Також вказує, що договір відступлення прав вимоги за кредитним договором посвідчувався нотаріально, тому нотаріус перевіряв наявність повноважень у сторін та наявність права вимоги за вказаним кредитним договором.

Також подано апеляційну скаргу представником ОСОБА_2 - адвокатом Булановим О.М., в якій посилаючись на порушення прав боржника, просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. суми від 15.10.2020 року та задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача по справі № 2-н-424/09.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що у випадку врегулювання спору по кредитному договору з новим кредитором ОСОБА_1 виконавче провадження з виконання судового наказу не буде завершено, оскільки новий кредитор не буде стягувачем у виконавчому провадженні та відповідно не буде мати прав стягувача у виконавчому провадженні. Також вказує, що одночасне стягнення коштів з нього у виконавчому провадженні на користь ПАТ «КБ «Надра» та вимога про стягнення коштів ОСОБА_1 буде мати наслідком подвійне стягнення заборгованості по одному й тому ж кредитному договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Буланова О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що Зарічним районним судом м. Суми 30 червня 2009 року видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість по кредитному договору від 09.08.2007 року № 15/2007/441139/2/279 в сумі 309108 грн 30 коп, з яких по кредиту - 274342 грн 26 коп., по відсоткам за користування кредитом - 26818 грн 62 коп, по пені - 3736 грн 96 коп., інфляційні збитки - 4210 грн 47 коп., в солідарному порядку; 1700 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 43 грн 75 коп. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в дольовому порядку, тобто по 886 грн. 88 коп. з кожного (т. 1 а.с. 46).

30 серпня 2013 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 30.06.2009 року у справі № 591/7239/13-ц залишено без задоволення (т. 1 а.с. 73-74).

Постановою державного виконавця від 03.09.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н-424/09, виданого 13.05.2011 року (т. 1 а.с. 113).

30 листопада 2016 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми заяву ОСОБА_5 про скасування судового наказу від 30.06.2009 року залишено без задоволення (т. 1 а.с. 123-124).

Постановою державного виконавця від 08.12.2016 року закінчено виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н-424/09, виданого 13.05.2011 року щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 заборгованості у зв`язку зі смертю останнього (т. 1 а.с. 231).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 16.02.2017 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката Буланова О.М. на судовий наказ від 30 червня 2009 року закрито (т. 1 а.с. 239-240).

30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) укладено договір № GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до боржників. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. (т. 2 а.с. 3-9).

09 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 0909/1К про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги, відповідно до якого до неї перейшло право вимоги за кредитним договором від 29.08.2007 року № 15/2007/441139/2/279. Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. (т. 2 а.с. 10-14).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Проте погодитися з висновком суду про відсутність підстав для задоволення заяви не можна, оскільки суд дійшов його з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. (ч. 2,3 ст. 512 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року № 1618-IV (далі - ЦПК України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», зокрема не має права вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору.

В матеріалах справи наявні докази нотаріально посвідченого договору від 30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»про відступлення права вимоги за кредитним договором від 29.08.2007 року № 15/2007/441139/2/279, за яким стягнуто заборгованість судовим наказом № 2-н-424/09, виданим 13.05.2011 року.

Також, в матеріалах справи наявні докази нотаріально посвідченого договору від 09 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_1 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 1,2 ч. 6 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

На відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги.

Аналіз норм матеріально права дає підстави зробити висновки, що право вимоги як один із видів активів (майна) банку може бути реалізоване на відкритих торгах (аукціоні) або шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Норми ЦК України також не містять заборони укладення правочину відступлення права вимоги з фізичною особою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищевказані правочини про відступлення права вимоги за кредитним договором здійснені у встановлений законом спосіб та нотаріально посвідчені.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення, або в силу прямої вказівки закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну стягувача, суд першої інстанції не врахував, що договір, на підставі якого було відступлено право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 є нотаріально посвідченим, відсутні норми закону про його нікчемність та у встановленому порядку він недійсним не визнаний, а тому є правомірним.

Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11), оскільки вона формує єдину правозастосовну практику у спорах щодо відступлення права вимоги за кредитним договором за участю кредитних спілок.

Відповідно до вимог ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи заяву про заміну сторони у справі, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни.

При цьому він оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів зокрема договорів, інших правочинів тощо.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів зазначає, що задоволення заяви про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Отже, на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про заміну стягувача.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - адвоката Буланова Олексія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 жовтня 2020 року скасувати та постановити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу № 2-н-424/09, виданого 13 травня 2011 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», на правонаступника - ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2020 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : В.І. Криворотенко

О.Ю. Кононенко