Дата документу 19.11.2020 Справа № 554/6313/20
Провадження №2/554/1949/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

судді Блажко І.О.

при секретарі - Крючко О.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - Ткаченко С.В.

представника відповідача - Лобач Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі адвоката Ткаченко Світлани Василівни до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі адвоката Ткаченко С.В. звернулися до суду з позовом до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В якому прохали : встановити факт проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем - ОСОБА_4 , однією сім`єю з 07.10.2008 по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначили, що позивач з померлим - ОСОБА_4 , більше 10 років проживали однією сім`єю до моменту його смерті. Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:002:0048, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.07.2019, що посвідчений ПН ОСОБА_5 за реєстровим № 946. Право власності зареєстровано за № 32586453 від 29.07.2019, що доводиться витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №175460733, право на яку має намір успадкувати позивач. ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ДН ОСОБА_6 від 07.04.2020 за № 428/02-31, доводиться наступне: після померлого заведена спадкова справа за №420/2019 від 01.11.2019; в матеріалах спадкової справи міститься заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 . Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-яких інших заяв у спадковій справі немає. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися; свідоцтва про право на спадщину не видавалися. З наведеного слідує, що ОСОБА_1 - єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ДН ОСОБА_6 від 07.04.2020 за № 428/02-31, вбачається, що у зв`язку з ненаданням позивачем нотаріусу документів на підтвердження факту родинних та інших відносин з померлим, нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав на майно після смерті ОСОБА_4 13.07.2006 ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_7 . У 2008 році ОСОБА_1 познайомилась із ОСОБА_4 який в зареєстрованому шлюбі також не перебував. Згодом між ними виникли стосунки характерні для подружжя. Державна реєстрація шлюбу не проводилась. Починаючи з жовтня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 починають проживати разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 Довідкою КП «ЖЕО № 2» ПМР №2666 від 12.12.2019 доводиться, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 починаючи з 07.10.2008 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Всі життєві питання ними вирішувалися спільно, через що звертається до суду з даним позовом (а.с.1-5).

14 липня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №554/6313/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Призначено справу до судового розгляду на 11.00 годин 11 серпня 2020 року (а.с.24, 25).

07 серпня 2020 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 14.07.2020 Октябрського районного суду м.Полтави у справі №554/6313/2020, а саме: неправильно зазначене «Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження» на правильне «Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження», та неправильно зазначене «Призначити справу до судового розгляду на 11.00 годин на 11 серпня 2020 року» на правильне «Призначити справу до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні на 11.00 годин на 11 серпня 2020 року» (а.с.38, 39).

26 серпня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача Територіальної громади м. Полтави в особі ПМР. В якому зазначили, що як вбачається зі змісту позову заявниця встановлює даний факт з метою оформлення права на спадщину після померлого ОСОБА_4 . ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до постанови нотаріуса та матеріалів справи померлий заповіту не залишив спадкоємців першої, другої та третьої черги не має. Позивачка вважає себе спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Полтавська міська рада заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до наданих доказів та змісту позову позивачка стверджує що з 07.10.2008 по 17.09.2019 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 у її квартирі АДРЕСА_3 , що перебуває у її приватної власності, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.08.2008. ОСОБА_4 відповідно до довідки КП "ЖЕО №2" був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 у якості квартиранта та 21.06.2019 він був виписаний з квартири позивачки, тобто померлий ОСОБА_4 за три місяці до смерті виписався з квартири позивачки у с. Головач, Полтавського району, Полтавської області. 29.07.2019 ОСОБА_4 придбав у власність земельну ділянку АДРЕСА_4 , розміром 0,0387 га, надану для колективного садівництва, що знаходиться в АДРЕСА_4, кадастровий номер: :01:002:0048. Як вбачається з п. 4.3, договору купівлі-продажу : покупець ОСОБА_4 , згідно його заяви у шлюбі не перебуває. Відповідно до роз`яснень Верховного суду для визнання фактичного подружжя сім`єю в якості доказів можуть бути докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, але відповідно до вищевикладеного належних доказів щодо спільного придбання майна не має. Позивачкою не надано жодного належного доказу для визнання фактичного подружжя сім`єю. Враховуючи викладене прохають відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.57-59).

08 вересня 2020 року ухвалою суду у справі №554/6313/2020 повторно викликано свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Закрито підготовче засідання у справі. Призначено розгляд справи по суті на 15.30 годин на 20 жовтня 2020 року (а.с.66, 67).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача за ордером Ткаченко С.В. позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача територіальної громади м. Полтави, в особі ПМР, за довіреністю Лобач Ю.О. відносно позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та прохала відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Третя особа Перша Полтавська ДНК до суду свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду заяву про розгляд справи без участі представника Першої Полтавської ДНК, зазначивши, що при вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду (а.с.89).

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :01:002:0048, розміром 0,0387 га, що знаходиться за адресою : в АДРЕСА_1 », належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується копіями : договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.07.2019 зареєстрованого ПН ПМНО ОСОБА_10 в реєстрі за №946; витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно №175460733 від 29.07.2019 (а.с.12, 13).

Як вбачається з п. 4.3, договору купівлі-продажу земельної ділянки, покупець ОСОБА_4 , згідно його заяви у шлюбі не перебуває.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18.09.2019 Київським районним у м. Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області (а.с.10).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на земельну ділянку АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :01:002:0048, розміром 0,0387 га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ».

07 квітня 2020 року постановою №428/02-31 ДН Першої Полтавської держнотконтори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових праві на майно, що лишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що не подано документів на підтвердження факту родинних та інших відносин з померлим. Як слідує із постанови, після померлого заведена спадкова справа за № 420/2019 від 01.11.2019; в матеріалах спадкової справи міститься заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 . Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-яких інших заяв у спадковій справі немає. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13а).

Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черзі спадкування за законом, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, ні в судовому засіданні, ні в матеріалах справи не міститься доказів спільного проживання ОСОБА_1 з померлим з 07.10.2008 по 17.09.2019.

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За правилами частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку з наведеним суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Згідно з частиною другою ст.74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що стаття 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Отже, для визнання фактичного подружжя сім`єю в якості доказів можуть бути свідоцтво про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, заяви, заповіти, переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до довідки КП "ЖЕО №2" від 12.12.2019 ОСОБА_4 з 07.10.2008 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 у якості квартиранта (а.с.15).

Як слідує із поквартирної картки КП "ЖЕО №2" ОСОБА_4 з 07.10.2008 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 у якості квартиранта та 21.06.2019 був виписаний з квартири позивача (а.с.62).

Суд також критично віднісся до пояснень свідківОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України встановлено що, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, ні в судовому засіданні, ні в матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 постійно проживали однією сім`єю з 07.10.2008 по 17.09.2019.

На підставі викладеного, приходжу до висновку відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.10.2008 по 17.09.2019.

При подачі позову позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.6).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81, 130, 131, 141, 229, 263, 350, 354 ЦПК України , суд ,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 , в особі адвоката Ткаченко Світлани Василівни до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - відмовити.

Судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок віднести на користь держави.

Складання поновного тексту відкладено на 8 (вісім) днів 26 листопада 2020 року.

Позивач - громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка село Гожули Полтавського району та області, зареєстрована АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач - територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, місцезнаходження 36000, місто Полтава, вулиця Соборності, 36, .

Третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження 36020, місто Полтава, вулиця Гоголя, 11, .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 26 листопада 2020 року.

Суддя І.О.Блажко