справа № 378/267/20
головуючий у суді І інстанції Гуртовенко Р.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Писаної Т.О.,

Суддів Приходька К.П., Журби С.О.

за участі секретаря судового засідання Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажний трест №8» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 21 липня 2020 року позов задоволено.

Стягнено із ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 362 900 гривень.

Стягнено з ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 629 гривень.

У серпні 2020 року Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 направив клопотання про ухвалення додаткового рішення, у якому просив стягнути з ВАТ «Будівельно-монтажний трест № 8» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 49 480 грн.

Вказана заява була обґрунтована тим, що Ставищенським районним судом Київської області від 21 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем разом із клопотанням були надані відповідні докази.

Додатковим рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. про відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду, 16 вересня 2020 року Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати додаткове рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 49 480 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи містять всі необхідні докази понесення ОСОБА_1 судових витрат на оплату правової допомоги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

23 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника відповідача ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8» - адвоката Новіцького Є.Ю. з відповідними підтвердженнями про направлення його позивачу.

З указаного відзиву вбачається, що представник відповідача не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які заяви позивача, про подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи у визначений ч.8 ст. 141 ЦПК України, строк та порядок.

Крім того, позивачем, до виходу судді в нарадчу кімнату не було заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, що є вирішальною умовою згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача Новіцький Є.Ю. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що указаним вимогам було надано оцінку судом при ухваленні рішення від 21 липня 2020 року по даній справі.

Колегія суддів не погоджується з указаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається із матеріалів справи у позовній заяві представник позивача Кузьмін Є.О. вказав орієнтовний перелік витрат на професійну правничу допомогу та надав суду першої інстанції договір про надання правової допомоги від 16 вересня 2019 року №16/09-19. До ухвалення судового рішення інших доказів на підтвердження розміру понесених стороною відповідних витрат до суду не надавалось.

Розподіляючи судові витрати у судовому рішенні від 21 липня 2020 року суд першої інстанції правильно вказав, що для визначення розміру цих витрат позивач мав надати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги, а також належні докази оплати цих витрат.

Оскільки таких доказів надано не було, суд першої інстанції здійснив розподіл лише судового збору.

При цьому не вирішував питання щодо судових витрат в частині правничої допомоги, оскільки у мотивувальній частині не зазначено про відмову чи про задоволення заяви про стягнення заявлених сум, не містить також резолютивна частина висновку щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було вирішене питання про задоволення чи відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, є обґрунтованими.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1,2,3,5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З матеріалів справи убачається, що ні позивач, ні його представник не були присутні у судовому засіданні, яке відбулось 21 липня 2020 року. До закінчення судових дебатів у цій справі сторона відповідну заяву про надання доказів витрат на правничу допомогу не подала.

У заявленому представником позивача клопотанні про відшкодування витрат на правову допомогу скаржник вказував, що копію рішення Ставищенського районного суду Київської області від 21 липня 2020 року позивач отримав 30 липня 2020 року. Із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу на підставі поданих доказів позивач звернувся 08 серпня 2020 року.

Отже, сторона звернулась за відшкодуванням відповідних витрат поза межами встановлених законом строків.

Звернувшись до суду першої інстанції із зазначеним клопотанням представник позивача не просив поновити йому пропущений строк для звернення з відповідним клопотанням.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на указані обставини, які є підставою для прийняття ухвали про залишення заяви без розгляду відповідно до абзацу третього ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а не для ухвалення додаткового рішення про відмову у задоволенні указаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Так, позивач без поважних причин не подав докази, необхідні для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу до вирішення спору по суті (аналогічна норма п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України) та не подав ці докази у встановлені ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення про відмову в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу та ухвалення нового судового рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 270, 367, 374, 377, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2020 року скасувати, заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько
С.О. Журба