Справа №155/806/20
Провадження №2/155/631/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0360 та кадастровий номер :01:001:1360 відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №006425 від 25 березня 2004 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила йому заповітом його баба ОСОБА_2 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що після її смерті позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, однак нотаріально оформити спадщину змоги не має, тому просить поданий позов задовольнити.

Позивач, ОСОБА_1 , в заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

З заповіту, складеного ОСОБА_2 22 грудня 2008 року, який було посвідчено секретарем Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №6 вбачається, що вона все належне їй майно, заповіла своєму внуку ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса від 24 червня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено.

Документами про родинні відносини, а також витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян стверджується, що позивач ОСОБА_1 є внуком померлої ОСОБА_2 .

Довідкою Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області стверджується, що заповіт померлої ОСОБА_2 в сільській раді посвідчувався 22 грудня 2008 року за №6. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання.

Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №01-09/758 від 28 вересня 2020 року стверджується, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №006425 від 25 березня 2004 року, ОСОБА_2 належали земельні ділянки відповідних розмірів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої баби ОСОБА_2 прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом.

А тому суд, вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності, в порядку спадкування за заповітом, на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0360 та кадастровий номер :01:001:1360 відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №006425 від 25 березня 2004 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 19, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0360 та кадастровий номер :01:001:1360 відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №006425 від 25 березня 2004 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий