КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада2020 року місто Київ

справа № 757/28894/17-ц

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., у справі за позовом Приватного підприємства «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 57919,54 грн. вартості матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 940 грн. вартості проведення незалежної оцінки.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 11 серпня 2016 року в місті Києві на мосту Патона біля електроопори №56 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ», внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказував, що автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться на гарантійному обслуговуванні з умовою проведення будь-яких ремонтних робіт на ТОВ «Віннер ПЦКА», в іншому випадку гарантійні умови припиняються.

Позивач зазначав, що підтвердженням проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 на ТОВ «Віннер ПЦКА» є платіжне доручення №27088 від 08 листопада 2016 року про сплату ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» 55945,78 грн. та акт виконаних робіт №6021457 від 25 листопада 2016 року.

Посилався на те, що згідно Звіту №142 від 30 листопада 2016 про оцінку пошкодженого автомобіля вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 83219,54 грн.

Вказував, що цивільна відповідальність власника автомобіля «Lexus ES350», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» та останнє виплатило позивачу відшкодування у сумі 25300 грн.

Зазначав, що оскільки шкода завдана з вини відповідача і остання відмовляється в добровільному порядку відшкодувати позивачу збитки, позивач просив стягнути з відповідача різницю між виплаченою сумою та матеріальною шкодою в розмірі 57919 грн. (83219,54 грн. - 25300 грн.).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року позов ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ПП«СЕБ-ФАРМАЦІЯ» вартість матеріального збитку в розмірі 28275,62 грн. та понесені судові витрати в розмірі 800 грн.

Частково не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення в частині стягнення з неї вартості матеріального збитку в розмірі 28275,62 грн. та понесенихсудовихвитрат в розмірі 800 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову в задоволенні вказаних вимог.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що позивач не довів ті обставини, що будь-які ремонтні роботи мають проводитись виключно в ТОВ «ВІННЕР ПЦКА», а також те, що автомобіль позивача знаходиться там на гарантійному обслуговуванні.

Вказувала на те, що відповідно до платіжного доручення №27088 від 08 листопада 2016 року позивач 08 листопада 2016 року сплатив на користь ТОВ «ВІННЕР ПЦКА» грошову суму в розмірі 55945,78 грн. з наступним призначенням платежу - оплата за ремонт та автозапчастини згідно рахунку №1030854 від 17 серпня 2016 року, який з невідомих на те причин не був долучений позивачем до позовної заяви.

Зазначала, що виконання з боку ТОВ «ВІННЕР ПЦКА» вищевказаних робіт на вищевказану грошову суму начебто підтверджується актом виконаних робіт №6021457 від 25 листопада 2016 року, тобто, станом на 25 листопада 2016 року взаєморозрахунки між позивачем та ТОВ «ВІННЕР ПЦКА» були проведені, хоча Звіт ТОВ «УЕЦ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО» про оцінку автомобіля позивача ще не був складений.

Посилалася на те, що ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» зазначав про те, що ПрАТ «Київський страховий дім» було відомо про реальну вартість ремонту автомобіля позивача, однак страхова виплатила позивачу лише 25300 грн., хоча страхова сума за полісом складає 50000 грн.

Вказувала, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що до моменту ДТП, яка сталася 11 серпня 2016 року з автомобілем «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 мали місце інші страхові випадки, оскільки як видно із відповіді на адвокатський запит ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА», за допомогою програмного забезпечення AUDATEX в період з 2013 по 2016 рік було зроблено 5 калькуляцій по транспортному засобу PorscheCayenne» НОМЕР_3 -код НОМЕР_4 92ZELA04592: 22 січня 2014 року, 06 березня 2014 року, 11 березня 2014 року, 04 вересня 2016 року та 30 листопада 2016 року.

Зазначала, що в Звіті №142 ТОВ «УЕЦ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО» про оцінку автомобіля «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 від 30 листопада 2016 року в п.3.4. «Визначення значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ» експерт-оцінювач ОСОБА_3 зазначив, що слідів попередніх аварій, деформацій, відновлювального ремонту або корозійні зруйнування не виявлені, а тому коефіцієнт фізичного зносу був прийнятий таким, що дорівнює нулю.

Зауважувала, що позивачем не надано доказів про сплату на користь ТОВ «УЕЦ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО» 940 грн. в якості вартості проведення оцінки.

Вказувала на те, що в мотивувальній частині рішення, суд першої інстанції вказував на те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 600 грн., а в резолютивній частині рішення зазначено про стягнення з відповідача 800 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності осіб, які не з'явились у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року апелянт оскаржує лише в частині стягнення з неї суми втрати товарної вартості у розмірі 28 275,62 грн. та судових витрат, а тому в іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційному перегляду не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 серпня 2016 року приблизно о 13.50 год. в місті Києві на мосту Патона біля електроопори №56 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus ES350», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить на праві приватної власності ПП «СЕБ-Фармація».

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мани місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач зазначав, що пошкоджений автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться на гарантійному обслуговуванні з умовою проведення будь-яких ремонтних робіт тільки на ТОВ «Віннер ПЦКА», в іншому випадку гарантійні умови припиняються.

У зв`язку з необхідністю експлуатації автомобіля, ПП «СЕБ-Фармація» було змушене звернутися до ТОВ «Віннер ПЦКА» для проведення відновлювальних ремонтних робіт.

ПП «СЕБ-Фармація» у позові зазначало, що підтвердженням проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 на ТОВ «Віннер ПЦКА» є платіжне доручення №27088 від 08 листопада 2016 року про сплату позивачем 55 945,78 грн. та акт виконаних робіт №6021457 від 25листопада 2016 року.

Внаслідок пошкодження автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 під час ДТП від 11 серпня 2016 року, позивач звернувся до ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто».

19 жовтня 2016 року між ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» та ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто» було укладено договір №142 про проведення оцінки вартості майна.

Вартість проведення незалежної оцінки за вказаним договором складає 940 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку майна №142 від 30 листопада 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 за умови ремонту ТОВ «Віннер ПЦКА» складає 55 883,92 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 83 219,54 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Lexus ES350», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу №АЕ/7417188, за яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза 1000 грн.

Як зазначав у позовній заяві позивач, ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» зверталося до ПрАТ «Київський страховий дім» щодо відшкодування збитків, завданих власнику автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 та ПрАТ «Київський страховий дім», виплатило ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» страхове відшкодування в розмірі 25 300 грн.

Разом з тим, доказів про виплату страховою компанією відшкодування в розмірі 25 300 грн. та доказів, які підтверджують, на підставі чого було виплачено страхове відшкодування саме в такому розмірі позивачем до позовної заяви надано не було.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив стягнути з відповідача різницю між виплаченою страховою компанією сумою та матеріальною шкодою в розмірі 57919 грн. (83219,54 грн. - 25300 грн.).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» та стягуючи з ОСОБА_1 матеріальну шкоду (ВТВ) у розмірі 28 275,62 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачу не виплачено страховою компанією втрату товарної вартості (ВТВ) в розмірі 27 335,62 грн. та 940 грн. вартості проведення оцінки, внаслідок законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, тому такі збитки підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (стаття 22 вказаного Закону).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язатиособу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 Закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).

При цьому, пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Суд першої інстанції встановивши, що позивачу не виплачено страховою компанією вартість втрати товарної вартості (ВТВ) в розмірі 27 335,62 грн., відповідно до Звіту №142, дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вартість матеріального збитку у розмірі 27 335,62 грн., яка виникла внаслідок законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Крім цього, підпунктом «ж» пункту 8.6.2 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, якщо КТЗ раніше був аварійно пошкоджений.

У протоколі огляду транспортного засобу «PorscheCayenne», д.н.з. НОМЕР_2 від 19 жовтня 2016 року зазначені наступні пошкодження автомобіля:

бампер задній - деформації, счеса, подряпини пластика та лакофарбового покриття в правій частині деталі - ремонт;

спойлер заднього бамперу (непофарбований) - деформації, зрізи, тріщини пластика в правій частині деталі - заміна;

накладна спойлера бампера центральна (непофарбована) - деформації, зрізи структури пластика в правій частині деталі - заміна;

накладна спойлера бампера ліва, разова - заміна при заміні спойлера;

накладна спойлера бампера права, розлом пластика - заміна;

термозащита вихлопної труби, розрив структури - заміна;

треба глушника права- деформована - заміна;

хомут труби глушителя - заміна;

панель задня - деформації метала, счеси лакофарбового покриття в правій частині деталі - ремонт (т.1 а.с.18 зворот -19).

Вказаний протокол огляду не містить відомостей щодо наявності у автомобіля пошкоджень, не пов`язаних з даною ДТП.

У Звіті №142 від 30 листопада 2016 року також зазначено, що слідів попередніх аварій, деформацій, відновлювального ремонту або корозійні зруйнування не виявлено (примітка: скло, фари, пластикові бампери та декоративні накладки не відносяться до складових частин кузова).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Заперечуючи проти позову ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ», відповідач вказувала на те, що з автомобілем позивача мали місце і інші страхові випадки до 11 серпня 2016 року, що в свою чергу свідчить про невідповідність Звіту №142 ТОВ «УЕЦ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО» про оцінку автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 від 30 листопада 2016 року дійсним обставинам та безпосередньо впливає на розмір здійснених у вищевказаному Звіті розрахунків.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем було надано наступні документи.

Як вбачається з відповіді ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА» від 25 вересня 2018 року №80 на адвокатський запит представника відповідача, за допомогою програмного забезпечення AUDATEX в період з 2013 по 2016 рік було зроблено 5 калькуляцій по транспортному засобу PorscheCayenneVIN-код НОМЕР_6 :

ТДВ «Альянс Україна», номер справи 10707, дата 22 січня 2014 року;

ТДВ «Альянс Україна», номер справи 10892, дата 06 березня 2014 року;

ТДВ «Альянс Україна», номер справи 10892, дата 11 березня 2014 року;

ФОП ОСОБА_5 , номер справи 9660_М, дата 04 вересня 2016 року;

ТОВ «УЦПЗ «Експерт-Сервіс», номер справи 142/С, дата 30 листопада 2016 року (т.1, а.с.206).

Згідно листа ТДВ «Альянс Україна» від 10 грудня 2018 року №2018-213-03/369.1, який був надісланий суду на виконання ухвали від 03 жовтня 2018 року про витребування доказів, автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_6 був застрахований у ТДВ «Альянс Україна» у період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року. Протягом дії договору страхування із застрахованим ТЗ відбулося два страхові випадки:

справа 10707, подія сталася 01 січня 2014 pоку, водій поставив автомобіль біля будинку, вийшовши побачив пошкодження лівих задніх дверей. Письмове повідомлення ТДВ «Альянс Україна» отримало 02 січня 2014 року. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 02 січня 2014 pоку, Калькуляції 10707 від 23 січня 2014 року та Страхового акту №7-14 від 27 січня 2014 року ТДВ «Альянс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 2535,14 грн. на рахунок ПП «СЕБ-ФАРМАЦІЯ». Факт Виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням 1215 від 29 січня 2014 року;

справа 10892, подія сталася 26 лютого 2014 pоку, водій здавала заднім ходом, не помітила трубу, що стирчала із землі, в результаті чого пошкоджено декоративну накладку передніх лівих дверей, вм`ятина і подряпина декоративного лівого порога. Письмове повідомлення від 27 лютого 2014 року ТДВ «Альянс Україна» отримало 06 березня 2014 року. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 27 лютого 2014 pоку, рахунку № НОМЕР_7 ТОВ «Віннер Автомотів» від 04 березня 2014 року (який було узгоджено в телефонному режимі між ТДВ «Альянс Україна» та ТОВ «Віннер Автомотів») та страхового акту №2-14 від 13 березня 2014 року ТДВ «Альянс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 9723,48 грн. на рахунок ТОВ «Віннер Автомотів». Факт Виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням 3634 від 14 березня 2014 року (т.1, а.с.230).

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача величини втрати товарної вартості автомобіля, суд першої інстанції посилався лише на висновки звіту №142 від 30 листопада 2016 року про оцінку автомобіля, при цьому не перевірив належним чином доводи відповідача і не дав належної правової оцінки наявним у справі доказам того, що з автомобілем «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 мали місце і інші страхові випадки до 11 серпня 2016 року, внаслідок яких автомобіль мав пошкодження.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази про сплату позивачем на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР» вартості послуги з оцінки автомобіля позивача у розмірі 940 грн.

А відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на проведення оцінки заподіяної шкоди власнику колісного транспортного засобу у розмірі 940 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів ті обставини, що будь-які ремонтні роботи мають проводитись виключно в ТОВ «ВІННЕР ПЦКА» колегія суддів відхиляє, оскільки право вибору місця та особи, яка буде проводити ремонтні роботи є прерогативою потерпілого.

Посилання апелянта на те, що її не було повідомлено про огляд автомобіля колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто вказані вимоги не є обов`язковими та визначаються на розсуд замовника дослідження.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача вартості матеріального збитку у розмірі 28 275,62 грн. та понесених судових витрат у розмірі 800 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати, понесені нею за подання апеляційної скарги у розмірі 2400 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «СЕБ-ФАРМАЦІЯ» вартості матеріального збитку у розмірі 28275 грн. 62 коп. та понесених судових витрат у розмірі 800 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Стягнути з Приватного підприємства «СЕБ-ФАРМАЦІЯ», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Щорса, 36, приміщення 2Б, літ. Д, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 судові витрати у розмірі 2400 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: