Справа № 285/2729/20
провадження у справі № 2/0285/883/20
23 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді………………..Літвин О. О.,
секретаря………………………….Касянчук І. В.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за правилами спрощеного позовного провадження
за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
про стягнення кредитної заборгованості, -
У липні 2020 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», назву якого змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк, банк), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25.01.2012, чим підтвердив свою згоду на те, що остання разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Приватбанком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, він отримав кредитну картку та йому встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 6 600 грн. Виконання відповідачем договору підтверджується фактом користування картковим рахунком та використанням кредитних коштів.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення.
Відповідача про час і місце розгляду справи двічі повідомлено вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України.
Причини повторної неявки відповідача суду невідомі, заперечень проти позову чи будь-яких клопотань не надійшло, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.
З оглянутої судом Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі Умови) від 25.01.2012 слідує, що ОСОБА_1 , ознайомившись з останніми, а також з Тарифами обслуговування кредитних карт в АТ КБ «Приватбанк» (далі Тарифи) виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку та своїм підписом висловив свою згоду, що Умови і Тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Останніми, зокрема, передбачено розміри відсоткових ставок для різних кредитних карт «Універсальна» та пені за неналежне виконання договірних зобов`язань. В свою чергу, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а в разі невиконання зобов`язань за договором сплатити пеню чи штраф.
Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку.
До кредитного договору банк додав Умови, якими передбачено право банку на встановлення будь-якого кредитного ліміту та його зміну, і виписку по картковому рахунку клієнта (далі Виписка).
Відповідач отримав платіжні картки, відкриті 25.01.2012 з терміном дії до 11.2015, 02.09.2013 з терміном дії до 09.2017, 12.08.2017 з терміном дії до 08.2021 та 07.11.2017 з терміном дії до 08.2021. Як слідує із Виписки та Довідки про зміну умов кредитування, 25.01.2012 відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн., цього ж дня він був збільшений до 1 700 грн., 02.09.2013 кредитний ліміт збільшено до 2 800 грн. та 28.11.2013 кредитний ліміт було збільшено до 6 600 грн. Починаючи з наступного дня після встановлення кредитного ліміту, відповідач активно користувався кредитними коштами: проводив розрахунки в магазинах, знімав в банкоматах готівку, сплачував кошти за користування мобільним зв`язком.
Згідно наданого банком розрахунку, у ОСОБА_1 станом на 31.05.2020 заборгованість за кредитним договором становить 10 178,52 грн., яка складається: 6 960,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту (в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту та 6 960,61 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3 217,91 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн.- нараховано комісії.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента.
Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
Дослідженою в судовому засіданні Випискою, у сукупності з іншими доказами, підтверджено встановлення позивачем відповідачу кредитного ліміту, його розміру, отримання кредитної картки з визначеним строком дії, користування відповідачем кредитними коштами (зокрема, отримання готівки у банкоматах, купівля товарів, перерахування коштів на інші рахунки), здійснення ним повернення кредитних коштів позивачу за період з 27.08.2013 по 04.06.2019.
Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості по тілу кредиту і відсотків за його користування, зазначених в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений банком при подачі позову.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,
заборгованість по кредитному договору б/н від 25 січня 2012 року у розмірі 10 178 (десять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 52 коп.
та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.? ?
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 27 листопада 2020 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин