справа № 489/920/20 провадження №2-о/489/47/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судових засідань Долгорученко Т.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук Ольга Володимирівна, Миколаївська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , за життя заповіту не залишив. В теперішній час єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_3 є заявник, оскільки інших родичів окрім неї немає. 21.01.2019 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області заявнику було відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з тим, що спадкодавець мав декілька місць проживання, а за законом місцем відкриття спадщини є останнє місце реєстрації, а саме: АДРЕСА_3 та було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник зазначає, що оскільки стан здоров`я ОСОБА_3 був незадовільний, він потребував лікування, постійного догляду та допомоги, вони з ним проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак такий факт може бути встановлено виключно в судовому порядку у зв`язку з чим заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.03.2020 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити.

Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності.

Миколаївська міська рада свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходили.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №5038, батьками заявника записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №155, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років ОСОБА_3 помер.

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельників №16» від 16.12.2019 ОСОБА_1 фактично мешкала з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та вела сумісне господарство по день його смерті.

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. від 13.02.2020 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони є сусідами заявника та підтвердили, що заявник з дитинства проживала разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , за цією адресою ОСОБА_3 й помер.

Відповідно до листа Другої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області від 23.09.2020 №1248/01-16 та спадкова справ після смерті ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18, від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц та від 10.01.2019 у справі № 484/747/17.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки в судовому засіданні сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 4, 5, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати з розглядом справи покласти на заявника.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.11.2020.

Суддя І.В.Коваленко