Провадження №2/756/808/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово- комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив суд: визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно виписки із спільного рішення адміністрації та профсоюзного комітету санаторія «ТРУД» від 23 жовтня 1985 року йому, як водію на родину із трьох осіб виділено кімнату №3, жилою площею 18, 3 кв.м. в сімейному гуртожитку. Розпорядженням голови районної державної адміністрації №207 від 29.02.2000 року визнано, крім інших, будинок АДРЕСА_1 «Курортним житловим будинком» вирішено звернутися до Київської міської ради для зміни - статусу будинку. Рішенням Київської Міської ради від 24.10.2002 року за №99/259 «про формування комунальної власності територіальної громади Оболонського району м. Києва» затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади, під №52 значиться будинок АДРЕСА_1 зі статусом, як житловий будинок. Позивач звернувся до відповідача з переліком необхідних документів для оформлення та видачі свідоцтва про право власності на житло. Проте, листом від 13 березня 2017 року за вих.№145-в орган приватизації відмовив у приватизації. Позивач вважає, що відмова у приватизації є незаконною та протиправною просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 17 грудня 2018 року справу передано головуючому судді Яценко Н.О.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження.

В судовому засіданні 07.07.2020 року представник позивача адвокат Войтенко О.І. підтримав заявлений позов наполягав на його задоволенні з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому засіданні 07.07.2020 р. просили суд відмовити в задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 позову за його недоведеністю.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В судове засідання 17.11.2020 року сторони та їх представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи.

Від представників відповідачів засобами електронного зв`язку надійшли клопотання про відкладення розгляд справи через поширення коронавірусного захворювання на іншу дату.

Позивач причину своєї неявки в судове засідання призначене на 17.11.2020 р. суду не повідомив, разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити. (а.с.37)

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також тривалість перебування справи на розгляді в суді, враховуючи належне повідомлення сторін, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд відмовив в задоволенні клопотання про відкладення розгляд справи та ухвалив закінчити розгляд справи за відсутності сторін та їх представників.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім`ї та реєстрації від 21 грудня 2015 року за №273 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Як видно з виписки спільного рішення адміністрації та профсоюзного комітету санаторія «ТРУД» від 23 жовтня 1985 року ОСОБА_1 , як водію санаторію «ТРУД» на родину із трьох осіб виділено кімнату №3, жилою площею 18, 3 кв.м. в сімейному гуртожитку (а.с.7).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації №207 від 29.02.2000 року визнано будинки №№5-А , 5-Б , 5-В ,9,21-А, 21-Б по вул. Червонофлотській - житловими будинками.(а.с.6).

Рішенням Київської Міської ради № 99/259 від 24.10.2002 року «про формування комунальної власності територіальної громади Оболонського району м. Києва» затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади, під №52 значиться будинок АДРЕСА_1 зі статусом - житловий будинок (а.с.10-13).

Як видно зі заяви від 17 лютого 2017 року ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до центу надання адміністративних послуг з переліком документів з метою приватизації кватири АДРЕСА_1 ).

Відповіддю за вих.№145-в від 13 березня 2017 року орган приватизації державного житлового фонду УЖКГ відмовив ОСОБА_1 в приватизації квартири через подання представником не завіреної нотаріально довіреності, а також через відсутність копії ордеру про надання житлової площі (а.с.18).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилався як на правову підставу задоволення його вимог на положення ЗУ «Про приватизацію житлового фонду» просить суд визнати за ним право власності на житло.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Вказаними законодавчими актами визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами.

Враховуючи те, що передача у власність приватизованого житла відбувається на підставі рішення органу приватизації, оформляється свідоцтвом про право власності на житло, яке реєструється органом приватизації, цей орган приватизації у будь-якому випадку має бути залучений до участі у справі у якості відповідача.

Крім того, за змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту.

З системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів.

Суд не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування, перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цих органів.

Належним способом захисту в разі порушення права при приватизації майна є визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність таке майно з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення, а не вимога визнання права власності на таке майно. Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВС від 05.08.2019 року за № 761/28893/16ц. та від 12 березня 2002 року справа № 483/731/19.

В даному випадку, суд не наділений правом приймати рішення щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на житло в порядку приватизації, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності, слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно положення п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою позивачу в задоволені позовних вимог, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово- комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2020 року.

Суддя Н.О. Яценко