УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 530/1159/19

провадження № 61-15166 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року в частині накладення штрафу в порядку процесуального примусу в справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на дії (бездіяльність) державного виконавця,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2019 року ПП «Агроекологія» звернулося в суд із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року скаргу ПП «Агроекологія» повернуто в зв`язку з не виконанням ухвали про усунення її недоліків.

ПП «Агроекологія» неодноразово подавало заяви про виправлення описки в ухвалі Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року .

Ухвалою Зінківського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2019 року в заяві про виправлення описки в ухвалі від 24 жовтня 2019 року про виправлення описки відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ПП «Агроекологія» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2020 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без руху та надано строк протягом 7 днів з моменту отримання копії ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2020 року та від 15 липня 2020 року ПП «Агроекологія» продовжено строк на виконання ухвали апеляційного суду від 11 січня 2020 року в зв`язку з неотриманням указаної ухвали та не усуненням недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року в складі судді Любов О. А. апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» повернуто та стягнуто з останнього 6081 грн штрафу в дохід держави.

Апеляційний суд виходив із того, що ПП «Агроекологія» свідомо не отримує ухвали про усунення недоліків, не реагує на ухвали апеляційного суду, надіслані на електронну адресу ПП «Агроекологія», при цьому конверт з ухвалою від 15 липня 2020 року повернувся до апеляційного суду з відміткою «від одержання відмовилися», чим вчиняє дії, спрямовані на затягування розгляду справи. Крім цього, подає апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про відмову у виправленні описки в межах справи про оскарження дій державного виконавця без дотримання вимог ЦПК України, не сплачуючи судовий збір, не виконуючи вимоги ухвал апеляційного суду про необхідність усунути недоліки та сплатити судовий збір, а тому наявні передбачені пунктом 2 частини першої статті 148 ЦПК України підстави для стягнення з ПП «Агроекологія» в дохід державного бюджету 6081 грн штрафу.

15 жовтня 2020 року ПП «Агроекологія» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду в частині накладення штрафу в порядку процесуального примусу та просило скасувати її як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу апеляційного суду про накладення штрафу в порядку процесуального примусу.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною другою статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно зі статтею 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 144 ЦПК України одним із таких заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Апеляційний суд установивши, що ПП «Агроекологія» подає безпідставні заяви без сплати судового збору за їх подання, після подачі заяв свідомо не отримує ухвали суду та не виконує встановлені в них вимоги, вважав таку поведінку зловживанням процесуальними правами та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для накладення штрафу в порядку процесуального примусу.

Підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

Доводи ПП «Агроекологія» про те, що суд апеляційної інстанції не зазначив обґрунтованих підстав стягнення максимального розміру штрафу, є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може стягнути штраф у розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Апеляційний суд, визначаючи розмір штрафу у межах, встановлених процесуальним законом, виходив із встановлених обставин та поведінки ПП «Агроекологія».

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук