Справа № 277/622/20
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

іменем України

"10" листопада 2020 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі:

головуючої судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з Калантарян Л.М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, терміном 90 календарних днів, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові вказала, що після смерті ОСОБА_2 постало питання про прийняття спадщини за законом, однак в приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу їй відмовили у зв`язку з пропущенням строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність у баби спадкового майна права на земельну частку (пай), на початку 2020 року з нею зв`язалися особи (орендарі земельних ділянок), і від них довідалася про наявність у баби спадкового майна права на земельну частку (пай), після чого віднайшла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0242865.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, а також показала, що її мама ОСОБА_3 не змогла прийняти спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки тривалий час не могли знайти сертифікат на право на земельну частку (пай) і тільки нещодавно його знайшли та довідалися, що бабуся мала право на земельну частку (пай) тому, що працювала весь свій вік у колгоспі і їй хотілося б скористатися цим правом, щоб воно ніде не пропало та перебувало у її власності. Крім того після відкриття спадщини, захворів її батько, який помер у 2013 році. Згодом захворіла мати, перенесла інфаркт та продовжує хворіти до даного часу. Мати від прийняття спадщини відмовилася на її користь, тому вона бажає скористатись правом на земельну частку (пай).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву та просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги заявлені позивачкою визнав.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка, Ємільчинського району Житомирської області (а.с. 3).

Мати позивачки, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю була ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Під час реєстрації шлюбу мати позивачки змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі «мати» зазначена ОСОБА_3 (а.с. 7, 8, 9).

Отже, вищенаведеними документами підтверджено родинні зв`язки між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 .

З довідки Рясненської сільської ради № 831 від 14.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу № 87/02-31 від 24.07.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском нею визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду за захистом своїх прав (а.с. 11).

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивачка посилалася на те, що вона не знала про наявність у баби спадкового майна права на земельну частку (пай), на початку 2020 року з нею зв`язалися особи (орендарі земельних ділянок), і від них довідалася про наявність у баби спадкового майна права на земельну частку (пай), після чого віднайшла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0242865, а також в судовому засіданні показала, що не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини оскільки не могли знайти правовстановлюючі документи на земельну ділянку та у зв`язку з хворобою її батьків.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, позивачка подала нотаріусу заяву із порушенням вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Даючи оцінку доводам позивачки, суд вважає, що юридична необізнаність позивачки про порядок прийняття спадщини, а також відсутність інформації про наявність у спадкодавця, покійної ОСОБА_2 права на земельну частку (пай), не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що дії позивачки спрямовані на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 виникли у неї лише тоді, коли орендарі запропонували взяти в оренду земельну ділянку, на яку мала право баба ОСОБА_2 , тобто у 2020 році. Також було встановлено, що позивачка, враховуючи її твердження про необізнаність в діючому законодавстві щодо оформлення спадщини, ні до кого не зверталася та не цікавилася порядком її оформлення, тобто з моменту відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не мала на меті її приймати.

Посилання ОСОБА_1 на обставини, які на її думу стали причиною пропуску встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме сімейні обставини, тобто тривалі хвороби її батьків не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки покази позивачки озвучені в судовому засіданні не підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки позивачкою не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 у передбачений законом строк, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, а також, враховуючи, що пропущений позивачкою строк для прийняття спадщини є значним, суд, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати, понесені позивачкою відповідно до ст.141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,259,264,265,354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 листопада 2020 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа