КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/1620/20 Головуючий у 1 інстанції: Мазка Н.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

В липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 . Зазначила, що у період з 2007 року по березень 2020 року вона та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Спільних дітей у них з ОСОБА_3 немає, проте, у неї є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вони проживають в будинку АДРЕСА_1 . Починаючи з березня 2020 року ОСОБА_3 , який ніде не працював, почав зловживати спиртними напоями, вчиняв постійно сварки в присутності дитини, застосовував нецензурну лайку, вчиняв фізичне насильство. Протягом останніх двох місяців ОСОБА_3 регулярно писав їй смс-повідомлення з погрозами, з`являвся за місцем її проживання в нетверезому стані, вимагав грошей, неодноразово завдавав їй тілесних ушкоджень. 30 квітня 2020 року вона зверталася до дільничного інспектора поліції Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області із письмовою заявою про вчинення щодо неї та малолітньої дитини насильства у сім`ї з боку колишнього співмешканця ОСОБА_3 . 04 травня 2020 року ОСОБА_3 в черговий раз з`явився в нетверезому стані за місцем її проживання, вчинив скандал, завдав їй тілесних ушкоджень, і не пускав її з дитиною до свого ж дому, у зв`язку з цим вона викликала наряд поліції, але поліція за викликом так і не приїхала. 05 травня 2020 року вона звернулася до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області із заявою про вчинення ОСОБА_3 насильства у сім`ї, в якій просила притягнути його до адміністративної відповідальності за ст.173-2 Кодексу. 10 травня 2020 року вона звернулася з черговою заявою до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області про вчинення ОСОБА_3 насильства у сім`ї. 23 травня 2020 року ОСОБА_3 знову приїхав до неї за місцем її проживання та почав висловлюватися нецензурною лайкою, штовхав, принижував її, завдав тілесних ушкоджень, розкидав її речі по будинку, розбив підлогові ваги, зламав сушарку для речей тощо. Все це відбувалося на очах малолітнього сина. Вона викликала наряд поліції, які зафіксували факт конфлікту, відібрали пояснення та запропонували звернутися до лікарні з метою зафіксувати нанесення тілесних ушкоджень. В лікарні їй надали довідку №667 від 23 травня 2020 року, в якій наведено перелік завданих тілесних ушкоджень. 25 травня 2020 року вона в черговий раз звернулася із письмовою заявою до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області із проханням винести терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_3 . Макарівським ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області не було вчинено жодних дій щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності. Відчуваючи свою безкарність, ОСОБА_3 з кожним разом все більше і більше проявляє свою агресію. Всі ці події дуже негативно впливають на малолітню дитину. 01 червня 2020 року Макарівське ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області листом №4319/109/1007/08 підтвердило, що її звернення розглянуто, з ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда, рекомендовано звернутися до суду з цивільно-правовим позовом для розподілу спільно нажитого майна. 10 червня 2020 року ГУНП у Київській області своїм листом №24/41-158A3 повідомило, що слідчим управлінням Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 26 травня 2020 року за фактом вчинення протиправних дій щодо неї за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав строком 6 (шість) місяців відносно неї: - заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 . Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд дійшов безпідставного висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства. ОСОБА_2 неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами про вчинення домашнього насильства, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, про порушення кримінального провадження з підстав завдання ОСОБА_3 їй тілесних ушкоджень. Вказані обставини підтверджені копіями відповідних заяв та листів правоохоронних органів. Факти завдання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень підтверджується відповідними довідками Макарівської центральної районної лікарні. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 проживає разом із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В період з 2007 року по березень 2020 року ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 .

Відповідно до листа Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київський області від 01 червня 2020 року №4319/109/1007/08 ОСОБА_2 30 квітня 2020 року звернулася до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області із заявою про проведення профілактичної бесіди із її співмешканцем ОСОБА_3 на предмет недопущення сварок та погроз її особливо в присутності малолітньої дитини. Дане повідомлення зареєстровано в ITC ІПНП та журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені правопорушення та інші події від 30 квітня 2020 року №2862.

Під час неодноразового виїзду на місце події опитати ОСОБА_3 не вдалось. В телефонні розмові ОСОБА_3 повідомив, що його дружина вводить в оману правоохоронні органи та її заяви неправдиві, також пояснив що неприязні відносини виникли з приводу розподілу спільно нажитого майна.

Зі сторонами конфлікту дільничним офіцером поліції старшим лейтенантом поліції проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення протиправної поведінки та рекомендовано звернутися до суду з цивільно-правовим позовом для розподілу спільно нажитого майна.

05 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області з письмовою заявою, в якій повідомила, що її співмешканець ОСОБА_3 систематично в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, яке проявляється у словесних образах, нецензурній лайці, погрозах, ляпасах, штовханнях, відбиранням грошових коштів тощо.

Дане повідомлення зареєстровано в ITC ІПНП та журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені правопорушення та інші події від 05 травня 2020 року №2992. Під час проведення перевірки з ОСОБА_3 особисто зустрітися не вдалось хоча в телефонній розмові він все заперечував.

Зі сторонами конфлікту дільничним офіцером поліції старшим лейтенантом поліції проведена профілактична бесіда з приводу недопущення протиправної поведінки.

За повідомленням Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 01 червня 2020 року на адвокатський запит 04 травня 2020 року о 23:45 годині до Макарівського ВП надійшло повідомлення по лінії 102 ОСОБА_2 про те, що чоловік в стані алкогольного сп`яніння б`є. Дане повідомлення зареєстровано в ITC ІПНП та журналі єдиного обліку та повідомлень про вчинені правопорушення та інші події від 04 травня 2020 року №2969. 05 травня 2020 року о 00:03 годині до приїзду працівників поліції заявниця відмінила виклик по лінії 102 та повідомила, що конфлікт врегульовано. 10 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Макарівського ВП із письмовою заявою, в якій повідомила, що її співмешканець ОСОБА_3 вчиняє відносно неї неправомірні дії. Дане повідомлення зареєстровано в ITC ІПНП та журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені правопорушення та інші події від 10 травня 2020 року №3108 на даний проводиться перевірка (а.с. 23-29).

23 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області із клопотанням про винесення ОСОБА_3 заборонного припису (а.с. 10).

Відповідно до довідки Макарівською ЦРЛ від 23 травня 2020 року №667 23 травня 2020 року ОСОБА_2 зверталася в травмпункт у зв`язку з отриманням трави яка є насильною. Діагноз - забій, гематома лівої ступні, забій правої кисті, забій п/губи (а.с. 11).

26 травня 2020 року Макарівським ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області було розпочате кримінальне провадження №0000377 за фактом вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_2 за ознакам злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Сіморозу О.С. (а.с. 30, 31).

Відповідно до довідки Макарівською ЦРЛ від 27 травня 2020 року №691 ОСОБА_2 27 травня 2020 року зверталася до травмпункту у зв`язку з отриманням насильної травми. Діагноз - забійна-рвана рана, садна, гематоми лівого ліктевого суглобу. Забій верхньої губи, лівої кисті, забій та садна носа (а.с. 12).

25 травня 2020 року ОСОБА_2 зверталася із заявою до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про систематичне вчинення її співмешканцем ОСОБА_3 домашнього насильства та неправомірних дій, що підтверджується талоном-повідомленням Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію №3487 (а.с. 14).

28 травня 2020 року ОСОБА_2 зверталася із заявою до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про пошкодження ОСОБА_3 автомобіля та завдання матеріальної шкоди, що підтверджується талоном-повідомленням Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію №3528 (а.с.13).

28 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисової Л.Л. із скаргою про порушення конституційних прав людини, в якій посилалася на вчинення ОСОБА_3 фізичного та психологічного насильства відносно неї та малолітнього сина та до Управління дотримання прав людини Національної поліції України із заявою про насильство в сім`ї (а.с. 15-16, 20).

29 травня 2020 року ОСОБА_2 подала до Головного управління Національної поліції в Київській області заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно неї ОСОБА_3 (а.с. 18-19).

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , суд виходив з того, що ОСОБА_2 не надала беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому відсутні підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці у зв`язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису. Протоколи прийняття заяв ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення не є підставою для видачі обмежувального припису.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував положення Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до положень п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у разі вчинення домашнього насильства постраждала особа або її представник, у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» підставою для видачі обмежувального припису є не наявність прямих доказів вчинення кривдником дій, які кваліфікуються як насильство, а наявність обґрунтованих ризиків настання тяжких наслідків для заявниці у зв`язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису. Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

В обґрунтування заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 зазначала, що ОСОБА_3 є її колишнім співмешканцем, який з березня 2020 року неодноразово за її місцем проживання вчиняв сварки в присутності малолітньої дитини, застосовував нецензурну лайку, вчиняв психічне та фізичне насильство, завдавав їй тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київський області із заявами про вчинення щодо неї фізичного та психічного насильства з боку ОСОБА_3 та винесення йому заборонного припису, зокрема, 30 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року, 05 травня 2020 року, 10 травня 2020 року, 23 травня 2020 року, 25 травня 2020 року, 28 травня 2020 року. Також 28 травня 2020 року ОСОБА_2 зверталася з приводу вчинення щодо неї фізичного та психічного насильства з боку ОСОБА_3 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини. 26 травня 2020 року Макарівським ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області було розпочате кримінальне провадження №0000377 за фактом тілесних ушкоджень ОСОБА_2 з боку ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_2 також додала фотознімки, на яких зображено сліди тілесних ушкоджень.

Суд першої інстанції зазначив, що із наданих фотознімків неможливо встановити кому саме їх завдано та дати виготовлення вказаних фотознімків. Разом з тим, поза увагою суд залишив доведені факти звернення ОСОБА_2 до Макарівською ЦРЛ у зв`язку заподіянням тілесних ушкоджень.

При цьому представник ОСОБА_3 не надав жодних доказів на спростування вказаних обставин. Заперечення представника ОСОБА_3 проти видачі судом обмежувального припису обмежуються посиланням на наявні конфлікти між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з питань поділу спільного майна.

Враховуючи надані ОСОБА_2 докази та наведені обґрунтування, колегія суддів вважає обґрунтованими ризики настання ймовірних тяжких наслідків у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

Заходи тимчасового обмеження, які просила вжити ОСОБА_2 , відповідають вимогам ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , а тому рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав на строк 6 (шість) місяців відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_2 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з ОСОБА_2 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Дані про учасників справи.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.