Справа № 365/279/20
Номер провадження: 2/365/206/20
01.12.2020 року смт. Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.
за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов"язань та заборгованості не погашає, чим порушує права та інтереси позивача.
Наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
В судове засідання позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача Гребенюк О.С. направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов до суду не подала.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подала та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що 16.09.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит на визначених умовах шляхом відкриття карткового рахунку з оформленням на ім`я відповідача картки «Універсальна», що встановлено з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.12), витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що діяли в момент підписання анкети-заяви (а.с.14-39), виписки по рахунку (а.с.9-12), довідки про надану кредитну картку (а.с.11).
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» визначені умови кредитування, а саме базова % ставка в місяць, розмір обов`язкового щомісячного платежу, строк внесення коштів на погашення заборгованості, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань тощо (а.с.13).
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лиш шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, кредитний договір укладений сторонами, складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, самих Умов та Правил, а також Тарифів.
Вказані дії не суперечать вимогам норм матеріального права.
Відповідач ОСОБА_1 свої заперечення на позовну заяву до суду не подала, отже, суд робить висновок про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг та з Тарифами, а також отримання нею грошових коштів за кредитом.
Під час дії кредитного договору Банком в односторонньому порядку змінювався кредитний ліміт, так з початкового розміру 1000,00 грн він збільшився до 2500,00 грн (довідка а.с.10).
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.
Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов Банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов не менше ніж за 7 днів до введення змін.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язується виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Умов власник картрахунку зобов`язаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.
Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.
Згідно п. 2.1.1.12.6.1 у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується у день нарахування процентів по кредиту.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил у разі невиконання зобов`язань за договором, при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань з повернення кредиту більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязувався сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Відповідно до змісту пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.
Пункт 1.1.7.42 Умов визначено, що сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках Договору або Договору, що підпадає під дію договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед банком за Договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості.
Відповідно до п. 2.1.1.12.3 Умов погашення кредиту поповнення картрахунку Клієнта, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому чи безготівковому порядку і зарахування їх Банком на картрахунок клієнта, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору.
Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитну картку № НОМЕР_1 , термін дії якої визначений по 10/19, використовуючи яку відповідач користувалась кредитними коштами.
За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Банк вправі вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, в даному випадку простроченого тіла кредиту в розмірі 2295,72 грн.
Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача має бути стягнута основна сума боргу за кредитом, а саме тіла кредиту в розмірі 2295,72 грн.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно п. 2.1.1.2.12 визначено, що сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідач зобов`язана сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84% - для картки «Універсальна голд».
Отже, встановлення Банком процентної ставки на прострочену заборгованість відповідно до ст. 625 ЦК України може мати місце лише при дотриманні визначеної законом процедури, зокрема отримання згоди кредитора у письмовій формі.
Матеріали справи не містять згоди відповідача на встановлення відсотків на прострочений кредит. В такому випадку з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 824,76 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення нарахованої пені та штрафів підлягають до часткового задоволення, лише в частині стягнення з відповідача штрафів в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 2231,77 грн (процентна складова), а в стягненні пені слід відмовити, оскільки одночасне стягнення пені і штрафу призведе до подвійної відповідальності за порушення строків виконання зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.09.2010 року в розмірі 5027,49 грн, з яких: 2295,72 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 2231,77 грн штраф (процентна складова). В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 223,10 грн.
Керуючись ст.ст.526,549,611,623,625,634,1046,1048,1049,1054 ЦК України,
ст.ст.141,247,280,281,282,284 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
- заборгованість за Кредитним договором № б/н від 16.09.2010 року в розмірі 5027 (п`ять тисяч двадцять сім) гривень 49 копійок, з яких: 2295 (дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 72 копійок заборгованість за простроченим тілом кредиту; 500 (пятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), 2231 (дві тисячі двісті тридцять одна) гривня 77 копійок штраф (процентна складова);
- судовий збір в розмірі 223 (двісті двадцять три) гривні 10 копійок, - а разом стягнути суму в розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 59 копійок.
В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ