ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2806/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю:

представника позивача Шайка С.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача 1 Кузьменко І.С.

представника відповідача 2 ОСОБА_2

інші учасники справи не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2019 в межах розгляду цивільної справи № 753/11848/19,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування рішення.

10.07.2019 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва по вказаній справі було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 108,90 кв.м.

03.11.2020 відповідач ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду із заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, при цьому посилався на те, що при прийнятті рішення про арешт квартири, суду не було відомо, що власник квартири ОСОБА_6 на момент подання позовної заяви помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заявник ОСОБА_4 свідомо не повідомила про цей факт суду. Також зазначив, що спірна квартира не є спірним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , оскільки придбана ОСОБА_1 після розірвання шлюбу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти скасування заходів забезпечення позову та пояснив, що заявник про факт смерті ОСОБА_6 не знала, а дізналася під час розгляду даної справи, а квартира АДРЕСА_2 . набута подружжям ОСОБА_7 під час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник пояснили, що спірна квартира придбана у шлюбі та є спільною сумісною власністю, на даний час між учасниками справи дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. У випадку скасування заходів позову приведе до конфлікту інтересів та нових позовів.

Заслухавши думку сторін, зваживши доводи заяви та вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ч. 1 ст. 157 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Крім того, слід звернути увагу на те, що у клопотанні ОСОБА_3 не зазначені мотиви, які можуть бути підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову у розумінні п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", а саме того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які стали підставою для вжиття заходів забезпечення позову, не зникли. Враховуючи, що на даний час між сторонами фактично продовжує існувати спір, що вирішується в даній справі, з метою ї запобігання можливого утруднення виконання рішення суду, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2019 в межах розгляду цивільної справи № 753/11848/19- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.