Справа № 359/9726/19
Провадження №2/359/919/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Колесниковій А.Ю.,

за участю

представника позивача Чіняєвої О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державної казначейської служби України в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди кошти у розмірі 7361,25 гривень та моральну шкоду в розмірі 35470,50 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 28.08.2018 року Київською митницею ДФС був складений протокол про порушення митних правил, згідно якого на позивача було накладене стягнення у вигляді конфіскації товару на суму 1 860 148,16 гривень та штраф у розмірі 1 860 148,16.

19.04.2019 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області провадження у справі про порушення митних правил №0689/12500/18 закрите за відсутності складу адміністративного правопорушення.

12.07.2019 року постановою Київського апеляційного суду вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач зазначає, що здійснення провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про те, що складання протоколу про порушення митних правил №0689/12500/18 є протиправним, а захист прав в суді спричинив позивачу матеріальну шкоду (у вигляді витрат на прибуття до суду, витрат на отримання копій письмових доказів, витрат на направлення поштою процесуальних документів та витрат на надання юридичної допомоги представником) на загальну суму в розмірі 7361,25 гривень. Також йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних та психічних стражданнях, що продовжувались тривалий час і потребують значного часу для їх відновлення. Враховуючи, що для відновлення фізичного та психологічного стану необхідний тривалий час та зусилля, оцінювана ним моральна шкода в розмірі 35470,50 гривень є справедливою.

Ухвалою судді від 07 листопада 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.40).

Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.125).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2019 року у справі №359/8599/18 провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.27-28 ).

З постанови Київського апеляційного суду від 12.07.2019 вбачається, що постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2019 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 закрито за ч.1 ст. 483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишено без змін (а.с.29-31).

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 в справі № 640/16169/17.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним позивачем факт наявності моральної шкоди, що завдана йому провадженням у справі про адміністративне правопорушення та полягає у моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні нормальних життєвих стосунків.

Верховний Суд у своїй практиці, зокрема, у справах № 521/10640/15-ц і № 520/3307/16-ц, виходить з того, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання казначейством України із державного бюджету як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, відсутність у нього доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму саме 35470,50 гривень, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 5000 гривень.

З приводу заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 винесенням неправомірної постанови посадовою особою Державної митної служби, слід зазначати наступне.

В матеріалах справи наявні квитанції, щодо витрат на отримання копій письмових доказів та направлення поштою процесуальних документів, з яких вбачається, що позивач дійсно поніс витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 46,43 гривень (а.с.20-24).

Крім того, в підтвердження понесених витрат позивачем до позовної заяви було долучено копії залізничних квитків придбаних на його ім`я та ім`я його представника, в напрямку Дніпро-Київ, загальна вартість квитків становить 7 314,82 гривень

Однак дослідивши матеріали справи, суддя встановив, що позивач та його представник були присутні на судових засіданнях 23.11.2018 та 12.07.2019 року (а.с.25-26,29-31). Доказів, які б свідчили про їх присутність в інших судових засіданнях позивачем не надано. А тому сума, яка підлягає стягненню за придбання залізничних квитків становить 1773 гривні 50 копійок.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 гривень, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 245 гривень 08 копійок пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 773 гривні 50 копійок.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 245 гривень 08 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складно 27 листопада 2020 року.

Суддя Чирка С.С.