Справа № 353/1005/20
Провадження № 2/353/387/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мотрук Л.І.

за участю секретаря судового засідання Кулика А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тлумацького районного суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі 04.11.2020 року звернулися в суд з позовом до відповідача, у якому просили визнати заОСОБА_1 право власності на належну йому 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та визнати право власності на 1/5 частину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , що знаходяться у АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на належну їм 1/5 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що станом на 01.07.1990 року в АДРЕСА_1 проживали їхні батько (дід) ОСОБА_4 та мати (баба) ОСОБА_3 та вони, позивачі по справі. Їм всім на праві спільної сумісної власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/5 частині кожному, як членам колгоспного двору. 23.08.2000 року виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Тлумацького району їм було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке на даний час втрачене, що підтверджується приватним оголошення у газеті «Злагода». ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько (дід) ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати (баба) ОСОБА_3 . Спадщину належної батькові (дідові) 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами оформила дочка (сестра) ОСОБА_5 . Після смерті матері (баби) спадщину прийняв він, ОСОБА_1 , оскільки вони проживали разом та вели спільно господарство. Крім того, остання 09.02.2015 року остання склала в його користь заповіт. У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні та рекомендував звернутися до суду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності, позов підтримують, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явивсь. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виписки про склад сі`ї № 167 від 01.06.2020 року, виданої Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, тобто на момент вступу в дію Закону України „Про власність" в колгоспному (селянському одноосібному) дворі в АДРЕСА_1 , який числився як колгоспний двір, проживали ОСОБА_4 - голова колгоспного двору, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_2 - невістка та ОСОБА_3 - онука. Спірне будинковолодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, дійсна вартість яких, на даний час, згідно звіту про оцінку майна, становить 59134 грн.

Перелічені вище обставини підтверджую технічним паспортом, копією свідоцтва про право власності на житловий будинок та висновком про вартість об`єкта оцінки.

Статтями 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, у відповідності зі ст.121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) до набрання чинності Закону України „Про власність", станом на 15.04.1991 року, ніхто, із вище зазначених осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору. У зв`язку із цим, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та позивачі були співвласниками будинковолодіння, як члени колишнього колгоспного двору і їм належало по 1/5 частці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.16,17). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2015 року, спадкове майно, яке належало ОСОБА_4 тобто 1/5 частину спірного будинковолодіння, успадкувала дочка (сестра) позивачів ОСОБА_5 (а.с.20). Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв позивач ОСОБА_1 , оскільки вони проживали разом та вели спільно господарство. Крім того, остання 09.02.2015 року остання залишила заповідальне розпорядження на користь останнього (а.с.15). Однак, свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на даний час втрачене, що підтверджується приватним оголошення у газеті «Злагода» (а.с.23-26).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.09.2020 року за №250/02-31 та рекомендовано звернутися до суду (а.с.19).

Інших спадкоємців на майно покійних за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та таими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 392, 1233, 1235, 1268 ЦК України, та керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на належну йому 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та визнати право власності на 1/5 частину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на належну їй 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на належну їй 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2020 року.

ГоловуючийЛ. І. Мотрук