Справа № 159/5503/20
Провадження № 2/159/1336/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП імені Мартинюка села Поповичі, Ковельського району, Волинської області розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом та за заповітом. Позивач, як онука померлої, що є спадкоємцем шостої черги за законом, та, як особа вказана в заповіті, прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлою на час відкриття спадщини. Позивач за рішенням суду вже успадкувала частину спадкового майна. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та рекомендовано звернутись до суду з вимогами про визнання права власності.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 02.11.2020 року.

03.11.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.11.2020 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 11.09.2020 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом та за заповітом.

Згідно з заповітом посвідченим заступником голови Поповичівської сільської ради 02.06.1992 року та зареєстрованим за №23, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: свій житловий будинок дерев`яний, критий бляхою з надвірними будівлями: хлів, літня кухня заповіла своїй онуці ОСОБА_3 . Заповіт не змінено і не відмінено.

Позивач є онукою померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 , як між бабусею та онукою, підтверджується свідоцтвом про народження батька позивача серії НОМЕР_2 виданим 29.06.1953 року Поповичівською сільською радою Ковельського району, свідоцтвом про народження позивача серія НОМЕР_3 виданим 08.10.1978 року Поповичівською сільською радою Ковельського району та свідоцтвом про одруження позивача серія НОМЕР_4 виданим 12.05.2000 Уховецькою сільською радою Ковельського району, Волинської області.

Відповідно до довідки № 475 від 21.09.2020 року, що видана Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області ОСОБА_2 постійно була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 з 1950 року і по день смерті. Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з нею постійно проживала її внучка ОСОБА_1 .

Позивач прийняла спадщину в порядку встановленому ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини.

11 вересня 2007 року рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області було визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом (посвідченим Поповичівською сільською радою Ковельського району, Волинської області від 06.06.1992 зареєстрованим за №23) після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, звертаючись до суду з приводу відновлення її невизнаних прав, посилається на ту обставину, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Мартинюка, яке належало померлій ОСОБА_2 .

Так, як вбачається з повідомлення Міськрайонного управління у Ковельськогому районі та м. Ковель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № К-61/0-0.181-61/142-20 від 15.09.2020 року ОСОБА_2 дійсно включена в список осіб, що мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту на право колективної власності земель КСП ім.. Мартинюка, сертифікат серія ВЛ №0259869, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Мартинюка за номером 21956 вона отримувала, що засвідчено її підписом.

Відповідно до державного акту про право постійного користування землею та його додатків у вигляді списків осіб ОСОБА_2 включена до переліку осіб - членів КСП ім. Мартинюка, які мають право на земельну частку (пай).

Розмір земельної частки (паю) становить 3,21 умовних кадастрових гектари, що підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № К-61/0-0.181-61/142-20 від 15.09.2020 року.

30 вересня 2020 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане право на земельну частку (пай) з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України.

Позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

У відповідності до п.17 Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відтак в позивача, як спадкоємця ОСОБА_2 , виникло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Мартинюка с. Поповичі, Ковельського району, Волинської області розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст.ст.141,247,200,258,259,263-265,273,279 ЦПК України, ст.1216-1222,1268, п.17 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП імені Мартинюка села Поповичі, Ковельського району Волинської області, розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 24 листопада 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик