Справа № 720/607/20
Провадження № 2/720/401/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Єфтемій М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Вівчар А.Г. ,

представника органу

опіки та піклування Істратій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вівчар Аурел Георгійович до ОСОБА_3 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Орган опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вівчар А.Г. звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_3 де третьою особою без самостійних вимог є Орган опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області, вказавши в ньому, що 17.09.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №87.

Вказує що, за час спільного проживання у сторін народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини є позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час проживає в АДРЕСА_1 , де разом з нею проживає її донька, а батьком дитини є відповідач ОСОБА_3 , який умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не доглядає і не займається її вихованням, не цікавиться її здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки на протязі 9 років.

Також вказує що, 04.02.2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області було прийнято рішення щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, однак незважаючи на наявність рішення суду, ОСОБА_3 умисно його не виконує, жодної сплати від відповідача не було, у зв`язку з чим заборгованість по аліментам складає 33994 (тридцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 60 коп.

14.10.2014 року рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишилась проживати разом з позивачем ОСОБА_1 .

Органом опіки та піклування Новоселицької РДА Чернівецької області з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої ОСОБА_4 винесено рішення № 87 від 24.12.2019 року, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його доньки.

Вважає, що з метою соціального захисту малолітньої є всі підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її доньки.

Просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з його ухиленням від виконання обов`язку по вихованню дитини.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, вказали, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, і надали аналогічні пояснення згідно позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що наявні відомості в матеріалах справи.

Представник органу опіки та піклування Новоселицької РДА в судовому засіданні підтримала вимоги позову щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки, вказала, що дитина взагалі не знає свого батька, відповідач взагалі не відвідував дитину, не спілкується з нею та матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому вважає що наявні всі підстави для позбавлення його батьківських прав.

Свідок по справі - ОСОБА_5 пояснив суду, що він є вітчимом позивача, вказав що відповідача ОСОБА_3 не бачив ще з народження їх доньки та підтвердив той факт, що відповідач ніколи не бачив доньку та не приймає ніякої участі у її вихованні.

Свідок по справі - ОСОБА_6 пояснила суду, що вона часто буває в гостях у позивача так як є хрещеною ОСОБА_4 та зазначила, що відповідача ОСОБА_3 ніколи не бачила.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача її представника представника третьої особи та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 17.09.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 87. Від даного шлюбу у сторін народилась донька: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 28.12.2011 року. (а.с. 5).

Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьками дитини є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , громадяни України.

04.02.2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення нею повноліття, однак незважаючи на наявність рішення суду, ОСОБА_3 умисно його не виконує, жодної сплати від відповідача не було, у зв`язку з чим заборгованість по аліментам складає 33994 (тридцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 60 коп., що підтверджується розрахунком в/п № 46790972 (а.с. 6-7).

14.10.2014 року рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу якого ОСОБА_4 залишилась проживати разом з позивачем ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на протязі останніх дев`яти років не підтримує стосунків з своєю малолітньою донькою, не робить ніяких спроб налагодити контакт з нею, не займається її вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться її життям, здоров`ям та майбутнім, до доньки не приходить, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, що підтверджується висновком органу опіки та піклування.

Встановлено, що ОСОБА_4 , з моменту її народження проживає з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 і знаходиться на її утриманні.

З довідки КП «Новоселицька міська тепломережа» від 15.10.2019 року № 2040 вбачається, що позивач зареєстрована проживає в АДРЕСА_1 і до складу її сім`ї входить донька - ОСОБА_4 (а.с. 9).

Як вбачається із довідки Новоселицької загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів №12 від 30.01.2020 року, протягом навчального року за ученицею дбала тільки мати, батько на батьківські збори не приходив та дитину з школи не забирав. Не цікавився її навчальним процесом та успіхами. (а.с. 11).

Крім того доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , щодо його малолітньої доньки підтверджується рішенням Органу опіки та піклування Новоселицького РДА Чернівецької області № 87 від 24.12.2019 року. (а.с. 12-13)

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 вихованням малолітньої доньки не займається, матеріально її не утримує, життям, здоров`ям, навчанням та майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Разом з тим згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 яка діє і інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157, 164, 165, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 280-289,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Винести заочне рішення.

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вівчар Аурел Георгійович до ОСОБА_3 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Орган опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Новоселицьким РВ УМВС України 21.052002 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 05 грудня 2014 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду, в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І.В. Оленчук