25.11.2020 Єдиний унікальний номер 205/3602/19
№ 205/3602/19
УХВАЛА

25 листопада 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» заборгованість за кредитним договором від 08.09.2016 року в сумі 86151.20 грн, судові витрати.

28.10.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилалася на відсутність належних доказів її повідомлення про дату та час слухання справи; неповне з`ясування судом обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи заяви підтримала , та просила суд про задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини неявки відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу належним чином повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, оскільки кореспонденція направлялась за адресою її місця проживання рекомендованим листом з повідомленням. Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення про розгляд справи у спосіб, передбачений ЦПК України. При отримуванні почтової кореспонденції (будь-якої) на думку суду повинен турбуватися отримувач через листоношу.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом під час розгляду справи досліджені всі обставини, дослідженні всі докази, надана їм належна оцінка.

Інші, наведені відповідачем у вказаній заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення , та не є такими , які б не були враховані і досліджені судом при розгляді справи по суті раніше.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001р.

Оскільки відповідач не вмотивувала усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення , заява відповідача про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст. ст. 287-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику його право на апеляційне оскарження заочного рішення в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Басова

.