ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1771/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представника відповідачів

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/28197/18 за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Парковий бульвар-1» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року в складі судді Приступи Д.І. у цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Парковий бульвар - 1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівський забудовник» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, знесення самочинного будівництва, відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення об`єкту самочинного будівництва та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Також ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач вказував, що посадові особи ЖБК «Парковий бульвар-1» та ТзОВ «Проскурівський забудовник» здійснили самозахват земельної ділянки загальною площею 0,0980 кв м, кадастровий номер :01:008:0135, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зруйнували будинок який є його власністю. Зазначена земельна ділянка та будинок належать йому на підставі свідоцтва про право власності від 31 березня 2018 року, проте відповідачі розпочали на ній незаконне будівництво багатоповерхового будинку. Незаконне зайняття ділянки та самовільне будівництво підтверджується супутниковим знімками будинку по АДРЕСА_1 станом на червень 2015 року, на якому зображено сам будинок, придбаний ним у 2018 році та відсутність на ньому багатоповерхового будинку; збірним кадастровим планом зробленим ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» 20 серпня 2018 року на якому видно що багатоповерховий будинок АДРЕСА_2 частково побудований на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , та відсутність житлового будинку АДРЕСА_1 . Заявник посилався, що рішенням № 03-ПП/с були скасовані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 , проте будівництво досі триває і не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи неуможливити виконання рішення в майбутньому.

Тому заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, вчиняти будь-які дії, направлені на будівництво, введення в експлуатацію багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісно-торгівельними приміщеннями по АДРЕСА_2 та накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, реєстраційний номер 101, заборонити здійснювати будь-яким особам будівельні роботи щодо багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісно-торгівельними приміщеннями по АДРЕСА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року заяву задоволено, заборонено будь-яким особа, вчиняти будь-які дії, направлені на будівництво, введення в експлуатацію багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісно-торгівельними приміщеннями по АДРЕСА_2 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, реєстраційний номер 101, заборонено здійснювати будь-яким особам будівельні роботи щодо багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісно-торгівельними приміщеннями по АДРЕСА_2 .

Ухвалу допущено до негайного виконання.

ЖБК «Парковий бульвар 1» не погодилося з ухвалою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, оскільки в ухвалі суду не вказано, яким чином дії направлені на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 та відчуження майнових прав на нерухоме майно можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, так як будівництво ведеться на зовсім іншій земельній ділянці. Крім того, в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного аргументу на користь того, що дії направлені на будівництво на одній земельній ділянці зроблять неможливим усунення перешкод в користуванні іншою земельною ділянкою, при цьому абсолютно абсурдним виглядає накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, як намір забезпечити відчуження майнових прав при вимозі в усуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою. Також вказує апелянт, що в ухвалі не визначені суб`єкти виконання ухвали та не вказано наявність порушень прав позивача з боку будь-яких інших осіб.

Тому ЖБК «Парковий бульвар-1» просило скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 31 березня 2018 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою, кадастровий номер :01:008:0135, площею 0,0980 кв.м.

Через деякий час після придбання будинку він дізнався, що будинок, який від придбав, знесений, а на його земельній ділянці будується багатоквартирний житловий будинок, замовником будівництва якого є ЖБК «Парковий бульвар-1», а забудовником ТОВ «Проскурівський забудовник».

В процесу будівництва він виявив, що вищевказаний багатоквартирний будинок будується на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , однак частково будинок побудовано на його земельній ділянці, що на його думку є незаконним.

В зв`язку з цим просить суд зобов`язати відповідачів ЖБК «Парковий бульвар-1» та ТОВ «Проскурівський забудовник» усунути перешкоди в користування йому його земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та привести дану земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом: 1) звільнення самовільно зайнятої відповідачами, належної йому, земельної ділянки та знесення за власний рахунок частини самочинного побудованого багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , який частково розташований на його земельній ділянці, 2) знесення відповідачами за власний рахунок самовільно зведеного паркану по периметру його земельної ділянки, 3) вивезення відповідачами за власний рахунок всього будівельного сміття з території його земельної ділянки. Стягнути солідарно з відповідачів на його користь 681334,4 грн. у відшкодування майнової шкоди та 50 000 у відшкодування моральної шкоди.

На забезпечення даного позову позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідну заяву про забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким способом вчиняти дії направлені на будівництво, введення в експлуатацію багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 , накладення арешту на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво за даною адресою, заборони будь-яким способом здійснювати будівельні роботи щодо даного багатоповерхового житлового будинку, яка оскаржуваною ухвалою буда задоволена повністю.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується в тому числі і накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, не пересвідчився в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, таке забезпечення позову не буде перешкоджати господарській діяльності юридичної особи і не призведе до незворотних наслідків та порушення прав інших осіб.

Так в позовній заяві позивач зазначає, що спірний багатоквартирний будинок будується на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , однак на його земельній ділянці побудовано лише частково.

При цьому позивач не зазначає, на якій конкретно частині його земельної ділянки побудовано відповідачами будинок, яка площа цієї забудови та чи можливо вирішити спір в інший спосіб, ніж знесення частини будинку.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони здійснювати будівельні роботи щодо даного багатоповерхового житлового будинку, вчиняти дії направлені на будівництво, введення в експлуатацію всього багатоповерхового житлового будинку в цілому, який побудовано на іншій земельній ділянці.

Також судом першої інстанції не встановлено чи не призведе заборона здійснювати будівництво до незворотних наслідків для самого об`єкту незавершеного будівництва з врахуванням технологічних процесів,

Колегія суддів звертає увагу, що даний спір розглядається судом вже два роки з листопада 2018 року, по суті до цього часу не вирішений і забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб може призвести до порушення прав інших осіб, а саме фізичних осіб, які могли укласти договір на придбання речових прав на нерухоме майно в даному будинку.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки в разі задоволення позову ризики щодо знесення самочинного будівництва несе відповідач, який за наявності спору, обізнаності про нього, продовжуючи здійснювати будівництво будинку, бере вказані ризики на себе. Також з наданих суду матеріалів не вбачається, яка ступінь готовності даного об`єкту, що може вплинути на права третіх осіб.

З цих підстав не зрозуміло і яким чином накладення арешту на об`єкт незакінченого будівництва забезпечить виконання рішення суду про його знесення, адже накладення арешту лише унеможливлює його відчуження, право власності на даний об`єкт за відповідачами не зареєстровано, а позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди можуть бути забезпечені і в інший спосіб, передбачений ЦПК України.

Тому, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, не відповідають позовним вимогам, а підстави для забезпечення позову у вибраний позивачем спосіб відсутні.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаний ним спосіб

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Парковий бульвар-1» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Парковий бульвар - 1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівський забудовник» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, знесення самочинного будівництва, відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох