Провадження №2-з/752/427/20
У Х В А Л А

іменем України

13.11.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

11.11.2020 року ОСОБА_1 подано до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив:

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам передавати в користування іншим особам приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 ;

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам укладати будь-які договори з іншими особами відносно приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 ;

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам чи будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо вселення у приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 ;

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам чи будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 з приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 ;

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам, а також іншим особам, вчиняти дії щодо відключення/обмеження водопостачання, водовідведення, підігрів води, централізованого опалення, електропостачання, постачання природнього газу, телекомунікаційних послуг приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 ;

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам, а також іншим особам, вчиняти дії щодо унеможливлювання використання приміщення за його призначенням та обмеження доступу до приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 » Державного управління справами, та його прилеглої території, зокрема, не перешкоджати в проїзді, проході, під?їзді та в інших діях, що дають право використовувати приміщення за його призначенням.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, зазначено про те, що 29.11.2019 року ОСОБА_1 укладено договір користування № 166, відповідно до умов якого Будинок відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами надав ОСОБА_1 в користування приміщення ІІІ класу будинок АДРЕСА_1 , з відповідним майном, на строк до 31.12.2024 року.

В подальшому ОСОБА_1 отримано лист від 19.10.2020 року, в якому повідомлено про порушення останнім умов договору у зв?язку із врізанням в трубопровід питної води, що встановлено актом комісії від 04.09.2020 року. Також, Будинок відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами повідомив ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору від 29.11.2019 року № 166 на підставі п. 6.1 договору, у зв?язку із порушенням ОСОБА_1 порядку користування приміщеннями в Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами; днем розірвання договору є 23.11.2020 року. Заявника попереджено про необхідність звільнення спірного приміщення не пізніше 12 год. 00 хв. 20.11.2020 року.

ОСОБА_1 вказує, що жодних порушень, які б надавали Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами достроково розірвати договір від 29.11.2019 року, ним не вчинялись, заборгованість по оплаті платежів відсутня, відтак такі дії Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами вважає протиправними та має намір звернутись до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позовних вимог до подання позову, суд надходить до наступного.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У поданій заяві заявник вказує на протиправність дій Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, що виразились у наданні заявнику листа від 19.10.2020 року, що на думку ОСОБА_1 , свідчить про фактичні перешкоди у користуванні ним зазначеним вище майном, що є підставою для задоволення заяви про забезпечення позовних вимог.

Суд погоджується з такими доводами заявника частково та, зважаючи на предмет майбутнього позову, вважає можливим заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 з приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 . Крім того, заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам вчиняти дії щодо відключення/обмеження водопостачання, водовідведення, підігрів води, централізованого опалення, електропостачання, постачання природнього газу, телекомунікаційних послуг приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог відмовити, виходячи з оцінки доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доказів, наданих в обґрунтування таких доводів.

Вимоги заявника в частині заборони Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам щодо вчиняти дії, укладати договори щодо об?єкту нерухомого майна - приміщення ІІІ класу будинок АДРЕСА_1 , у випадку їх задоволення судом, призведуть до втручання у господарську діяльність юридичної особи - Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 з приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 ,

- заборонити Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, а також його посадовим особам вчиняти дії щодо відключення/обмеження водопостачання, водовідведення, підігрів води, централізованого опалення, електропостачання, постачання природнього газу, телекомунікаційних послуг приміщення ІІІ класу будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя