Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/2006/20
"17" листопада 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Федорець С.В.
при секретарі - Шеліповій Ю.О.
розглянувши у судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наступними підставами.
Позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 . Право власності у позивачки виникло на підставі Закону України «Про приватизацію» та на підстав спадкування за померлим чоловіком. Право власності на належну позивачці квартиру було зареєстрованого 18.01.2007 року в КП «Якимівське БТІ». У належній позивачці квартирі вона проживала однією сім`єю із померлим чоловіком та сином ОСОБА_3 . На початку червня 2008 року син позивачки побрався із відповідачкою і та за згодою позивачки зареєструвалася у квартирі. Однак в подальшому подружнє життя у них не склалося і з листопада 2019 року син позивачки і відповідачка почали проживати окремо. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2020 року шлюб між ними було розірвано. Відповідачка з квартири виїхала та забрала свої речі. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою власниці квартири, відповідач перешкоджає їй користуватись своєю власністю, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться. Крім того, факт реєстрації відповідача у належному позивачці будинку, порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивачка позбавлена можливості оформити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.
На підставі викладеного, позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , що належить позивачці.
В судове засідання позивачка не з`явилася, надала на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Крім того зазначила, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачка в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, та за згодою представника позивача ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне.
Позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . Право власності у ОСОБА_1 на квартиру виникло на підставі Закону України «Про приватизацію» та на підставі спадкування за померлим чоловіком. Право власності на належну позивачці ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку було зареєстровано 18 січня 2007 року в КП «Якимівське БТІ», що підтверджується наданою копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9-15).
Як зазначає позивачка, у належній їй квартирі вона проживала однією сім`єю із померлим чоловіком та сином ОСОБА_3 . На початку червня 2008 року син позивачки побрався із відповідачкою ОСОБА_2 і та, за згодою позивачки, зареєструвалася у належній позивачці квартирі. Однак в подальшому подружнє життя у них не склалося і з листопада 2019 року син позивачки і відповідачка почали проживати окремо. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2020 року шлюб між сином позивачки та відповідачкою було розірвано, що підтверджується наданою копією вказаного рішення суду (а.с. 8).
Як вбачається із тексту позовної заяви, відповідачка ОСОБА_2 із квартири виїхала та забрала свої речі.
Згідно довідки, виданої Якимівською сільською радою відповідачка ОСОБА_2 з листопада 2019 року дійсно не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).
Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою власниці квартири, відповідачка перешкоджає їй користуватись своєю власністю, не сплачує комунальні платежі, в утриманні квартири участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться.
Крім того, факт реєстрації відповідачки у належній позивачці квартирі порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, позивачка позбавлена можливості оформити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.
Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як зазначає позивач, зняти з реєстраційного обліку відповідача позасудовим порядком він не має можливості, так як у відповідності з ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців».
Відповідно до ст. 72 ЖК України: Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. 405, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 43, 49, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН невідомий), зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його винесення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: