ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7091/20 Справа № 176/351/20 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Городничої В.С., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 28 листопада 2003 року її син ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дітей - ОСОБА_4 померла після пологів ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що онук неповнолітній ОСОБА_2 не знаходив спільної мови з батьком, у них відбувались постійні сварки, онук виявив стійке бажання проживати разом з нею. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради № 42 від 24 січня 2019 року визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з нею - бабусею ОСОБА_1 . З цього часу онук фактично перебуває на її утриманні та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, здоров`ям та розвитком сина не займається, проживає окремо, налагодити стосунки з сином не намагається, не приймає участі у шкільному житті сина, не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами дитини, фінансово не утримує сина, хоча отримує соціальну допомогу у зв`язку зі смертю матері дитини. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні, при цьому, крім пенсії, інших доходів вона не має. Вона була змушена звернутися до органу опіки та піклування виконкому Жовтоводської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй було надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений рішенням виконкому Жовтоводської міської ради від 19 грудня 2019 року за №558 та рекомендовано з даного питання звернутись до суду. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від зобов`язання щодо матеріального забезпечення своїх дітей, а тому відповідач має сплачувати на її користь аліменти на утримання сина. Тому просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти є двійнятами (а.с.7).

Мати неповнолітніх ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Встановлено, до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 мешкав із батьком та братом ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де він є зареєстрований, що сторонами не заперечується.

Між батьком та сином ОСОБА_8 виникали суперечки та ОСОБА_6 пішов жити до своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає і на теперішній час.

Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №42 від 24 січня 2019 року визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 з бабусею - ОСОБА_1 . Онук ОСОБА_9 фактично перебуває на утриманні бабусі та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для прийняття такого рішення були заява неповнолітнього ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_1 . Інших відомостей рішення виконкому не містить (а.с.10).

На підставі заяви позивача органом опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради складено висновок, яким визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 . Висновок затверджений рішенням виконкому Жовтоводської міської ради від 19 грудня 2019 року за №558 та рекомендовано з даного питання звернутись до суду (а.с.11).

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що органом опіки та піклування розглянуто заяву позивача ОСОБА_1 - бабусі та заяву неповнолітнього ОСОБА_2 , будь-яких інших документів органом опіки та піклування досліджено та взято до уваги не було.

Згідно відгуку зі школи №12, де навчається неповнолітній ОСОБА_6 , батько ОСОБА_3 в період навчання синів у закладі приймав активну участь в житті своїх дітей, допомагав ремонтувати кабінет, брав участь у туристичному поході, регулярно відвідує всі батьківські збори, реагує на зауваження вчителівпредметників. Батько завжди тримає на контролі навчальні досягнення своїх дітей. (а.с.12).

Згідно характеристики, наданої комунальним закладом загальної середньої освіти №12, учень ОСОБА_6 , зарекомендував себе, як старанний, працелюбний учень. Має середньо-високий рівень навченості. Батько приділяє увагу вихованню сина (а.с.13).

Згідно відгуку зі школи №12 від 07 листопада 2019 року ОСОБА_6 проживає з бабусею - ОСОБА_1 за його письмовою заявою, з батьком та братом не мешкає (а.с.15).

Згідно відгуку зі школи №12 від 07 листопада 2019 року ОСОБА_3 не приймає участі у шкільному житті свого сина. Не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами ОСОБА_9 . Зі слів бабусі та хлопчика, фінансової допомоги не надає (а.с.16).

Згідно повідомлення ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №9» ОСОБА_6 проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка здійснює догляд за дитиною (а.с.17).

Матеріали справи містять акт обстеження житлово-побутових умов від 14 листопада 2018 року, предметом якого були умови проживання у квартирі позивача. Вказаний акт складено під час визначення місця проживання дитини (а.с.18).

31 жовтня 2019 року органом опіки та піклування було проведено бесіду з ОСОБА_10 , про що складено протокол. Під час бесіди ОСОБА_6 виявив стійке бажання позбавити батьківських прав свого батька відносно нього, посилаючись на економічне насилля, що загрожує його життю та здоров`ю (а.с.19).

У червні 2019 року ОСОБА_6 звертався до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявами щодо відкриття кримінальних проваджень по факту привласнення його батьком коштів пенсії у зв`язку із втратою годувальника та незаконного утримання його документів. Жовтоводським ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості до ЄРДР внесені не були, ознаки складу кримінального правопорушення відсутні. (а.с.20, 21).

Згідно повідомлення КНП «Жовтоводська міська лікарня» № 1-16/1316 від 08 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.48).

Службою у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради здійснювалося попередження відповідача ОСОБА_3 про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання дітей (а.с.50, 53).

Згідно повідомлення Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області №47/13-13927 від 16 грудня 2019 року ОСОБА_3 не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (а.с.54).

Згідно страхового полісу від 10 вересня 2018 року життя та здоров`я ОСОБА_2 застраховано батьком ОСОБА_3 (а.с.82).

Згідно копії платіжних доручень ОСОБА_3 здійснює перекази грошових коштів на рахунок сина ОСОБА_9 . (а.с.84, 95).

Під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції відповідач пояснював, що ці кошти є частиною пенсії по втраті годувальника, яку він отримує на двох дітей.

Згідно повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Жовтоводської міської ради № 01-13/326 від 06 травня 2020 року ОСОБА_6 фактично проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка здійснює за ним догляд та відвідує з ним педіатра та лікарів спеціалістів з лютого 2019 року, декларація з лікарем укладена 22 березня 2019 року бабусею ОСОБА_1 в інтересах дитини (а.с.96).

Відповідно до частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року

№ 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 зазначала, що відповідач ОСОБА_3 , який є її сином, самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, здоров`ям та розвитком свого сина ОСОБА_9 не займається. Неповнолітній син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із батьком. Фінансово відповідач не утримує сина ОСОБА_9 , хоча отримує соціальну допомогу, у зв`язку зі смертю матері дитей, не піклується про сина ОСОБА_9 .

ОСОБА_12 зареєстрований разом із батьком та неповнолітнім братом ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, між батьком та неповнолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникають суперечки, сварки, батько та син не можуть знайти спільну мову, через що ОСОБА_6 виявив бажання проживати із бабусею.

Батько ОСОБА_3 перераховував на картку сина ОСОБА_14 отриману соціальну допомогу у зв`язку зі смертю матері дитини, але не кожного місяця та з липня 2020 року не перераховує на картку сина такі кошти взагалі через скрутний матеріальний стан.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Суд першої інстанції надав належну оцінку висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19 грудня 2019 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши, що у сукупності з іншими доказами у справі він не дає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та врахувавши положення частини шостої статті 19 СК України, відповідно до якого суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задовлення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зазначити неступне.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України, визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що неповнолітній син відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року разом із батьком не проживає, а проживає разом із бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на повному її утриманні, а тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітьного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обгрунтованими.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів враховує майнове становище сторін, а також те, що відповідач коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взагалі не надає, відповідач аліментів на утримання інших дітей у встановленому законом порядку не сплачує

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 26 лютого 2020 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів та задовольнити зазначені позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 26 лютого 2020 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 810 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді