Справа № 367/3288/19
Провадження №2/367/1847/2020
25 листопада 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л. П.,
за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд» про визнання майнових прав,-
Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2005 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Будівельно-Інвестиційна компанія» «КиЕвінвестбуд» був укладений договір №1/46 про інвестування будівництва житла та участь в будівництві багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 вищевказаного договору, Позивач-співінвестор доручила ТОВ «Будівельно-Інвестиційна компанія» «КиЕвінвестбуд» від імені Позивача здійснити необхідні дії для залучення коштів інших осіб (пайовиків) для будівництва багатоквартирного будинку, уповноважила самостійно визначити кількість внесків необхідних та достатніх для будівництва будинку, та доручила сформувати його частку в спільному майні.
Згідно до п. п. 1.3, 1.4, 1.6 зазначеного договору, ТОВ «Будівельно- Інвестиційна компанія» « КиЕвінвестбуд» як забудовник зобов`язався у 3 кварталі 2006 року ввести будинок в експлуатацію, а в 4-му кварталі 2006 року передати будинок (об`єкт) під заселення, який належатиме усім пайовикам на праві спільної часткової власності та після прийняття в експлуатацію має бути розподілений між ними відповідно до внесених вкладів.
Вказує, що Позивачу повинна належати 2-х кімнатна квартира під № 46 , розміщена на 2-му поверсі, загальною будівельною площею 54, 24 кв.м.
Зазначає, що на виконання п. п. 3.3.1 п.4.1, п.4.2, п. 4.3 вищевказаного договору Позивач передала ТОВ «КиЕвінвестбуд» необхідні для формування її долі в об`єкті грошові кошти у розмірі 183060,00 грн.
Натомість, ТОВ «КиЕвінвестбуд» станом на дату подання позовної заяви право власності на об`єкт нерухомості, що є предметом вищевказаного договору, Позивачу не передав, будівництво будинку у встановлений договором строк не здійснив та не здав об`єкт в експлуатацію, чим унеможливив набуття у власність та користування Позивачем нерухомим майном.
Позивач зазначає, що за своїм правовим змістом договір про участь у будівництві багатоквартирного будинку є договором купівлі-продажу майнових прав.
Таким чином, продаж майнових прав не суперечить чинному законодавству.
Вказує, що підписання вищезгаданого Договору було спрямовано Позивачем на набуття речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, договір між Позивачем та Відповідачем було укладено за фактичної відсутності об`єкту нерухомості, який на момент укладення договору перебував на стадії будівництва, а Позивачу було передано право вимоги за оплатним договором (п.2.1.2.)
Зазначає, що Позивач належним чином виконала свої грошові зобов`язання за договором № 1/46 від 23.11.2005 року пайової часті у будівництві багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ), повністю сплативши вартість об`єкта будівництва - квартири, тобто вчинила дії, спрямовані на виконання умов договору для набуття майнових прав на цей об`єкт.
Станом на момент подання позову будівництво вказаного будинку не завершено.
У зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 ) майнові права на двокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_3 ), вартістю 183060,00 грн.
В судове засідання Позивач не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До суду від позивача та представника позивача надійшли заяви, за змістом яких просять розгляд справи проводити без їх участі, вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
В судове засідання представник Відповідача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про отримання поштової кореспонденції суду, та публікаціями оголошень про виклик в судове засідання на веб-порталі "Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 23 листопада 2005 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Будівельно-Інвестиційна компанія» «КиЕвінвестбуд» був укладений договір №1/46 про інвестування будівництва житла. Предметом даного договору є будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 . За цим Договором Інвестор-Замовник зобов`язується своїми силами і засобами або силами і засобами третіх осіб, за власний рахунок та/або за рахунок залучених коштів, в тому числі з використанням інвестиційних внесків Співінвестора збудувати та ввести в експлуатацію будинок. Також відповідно до умов Договору, дата введення будинку в експлуатацію 3 квартал 2006 року, дата передачі будинку під заселення - 4 квартал 2006 року. Об`єктом інвестування згідно п. 1.6 вказаного Договору є квартира № 46 на 2-ому поверсі, площею 54,24 кв. м.
Згідно п. 3.1.2 Договору, 28.09.2006 року, ОСОБА_1 внесено кошти в розмірі 183060,00 грн., що підтверджується також копією довідки про сплату 100% вартості загальної площі квартири від 28.09.2006 року вих.№ 1/46.
ВІдповідно до Акту прийому-передачі майнових прав від 28.04.2009 року, після підписання цього Акту замовник має право розпоряджатися своїми майновими правами на кв. АДРЕСА_4 .
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є правочин, зокрема договір.
Ст. 177 ЦК України встановлено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери і інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Оскільки, Позивачем виконано свої договірні зобов`язання в повному обсязі та доведено обставини, на які вона посилається у позовній заяві, суд приходить до висновку, що позовна заява знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи, і підлягаєдо задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.15, 16, 321, 331, 392, 509, 526,530, ЦК України, ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 ) майнові права на двокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_3 ), вартістю 183060,00 грн.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк