Справа № 369/3213/20
Провадження № 2/369/2810/20
23.11.2020 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л. М.,
при секретарі Моргун А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 09 вересня 1982 року між ним, ОСОБА_1 , та його батьком ОСОБА_3 був укладений Договір купівлі-продажу Ѕ частини жилого будинку АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частина даного будинку належала його матері ОСОБА_4 ..
Після смерті його матері ОСОБА_4 він та його брат ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 квітня 1982 року на ј частки жилого будинку АДРЕСА_1 , зареєстроване Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстром № 2064.
Згодом відповідач ОСОБА_2 згідно Договору дарування від 22 вересня 2006 року, зареєстрованого державним нотаріусом Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3564, подарував йому належну йому ј частину житлового будинку за АДРЕСА_1 .
Згідно довідки виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 189/7 від 04 березня 2020 року в належному йому житловому будинку за АДРЕСА_1 , крім нього, зареєстрований відповідач по справі його брат ОСОБА_2 ..
Відповідач ОСОБА_2 з 2000 року в будинку не проживає, про що складені акти за участю депутата Горенської сільської ради від 20 січня 2019 року та 28 лютого 2020 року.
Відповідач вже 20 років не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач до суду відзиву не надав.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 09 вересня 1982 року між ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_3 був укладений Договір купівлі-продажу Ѕ частини жилого будинку АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частина даного будинку належала його матері ОСОБА_4 ..
Після смерті його матері ОСОБА_4 позивач та його брат ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 квітня 1982 року на ј частки жилого будинку АДРЕСА_1 , зареєстроване Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстром № 2064.
Згодом відповідач ОСОБА_2 згідно Договору дарування від 22 вересня 2006 року, зареєстрованого державним нотаріусом Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3564, подарував позивачу належну йому ј частину житлового будинку за АДРЕСА_1 .
Згідно довідки виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 189/7 від 04 березня 2020 року в належному йому житловому будинку за АДРЕСА_1 , крім нього, зареєстрований відповідач по справі його брат ОСОБА_2 ..
Відповідач ОСОБА_2 з 2000 року в будинку не проживає, про що складені акти за участю депутата Горенської сільської ради від 20 січня 2019 року та 28 лютого 2020 року.
Як вказував позивач, відповідач вже 20 років не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.
Враховуючи те, що відповідач понад встановлений законом строк не проживає у будинку АДРЕСА_1 , та доказів, які б підтверджували його відсутність у будинку з поважних причин суду не надано, суд вважає за можливе задовольнити позов та слід усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні власністю позивачу ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням -будинком АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 391, 405 ЦК України, Рішенням ЄСПЛ у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року, ст. ст. 76-81, 191, 247, 259, 268, 280, 282 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л. М.