ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Херсон

Номер справи: 654/1513/20

Номер провадження: 22-ц/819/1660/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Кутурланової О.В.,

секретар Дундич А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року у складі головуючого судді Третьякової І.В.,

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2007 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2007 року і до повноліття дитини.

В 2014 році позивач створив нову сім`ю, в якій у нього народились ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_5 .

Діти та дружина перебувають на утриманні позивача. Крім них, на утриманні ОСОБА_1 також знаходиться його батько ОСОБА_6 , 1940 року народження, який проживає в м. Харків та через похилий вік і хронічні захворювання потребує стороннього догляду та фінансової допомоги.

Крім того, судовим рішенням від 23 липня 2018 року у справі №654/88/18, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 січня 2018 року і до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років (за умови продовження навчання).

Посилаючись на те, що з нього за двома судовими рішеннями стягується половина його доходу, а іншу половину він змушений ділити на свою сім`ю, яка складається з чотирьох осіб, в тому числі двох малолітніх дітей, а також виділяти частину коштів на утримання батька, позивач просив суд зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зміна матеріального стану платника аліментів доведена не була, до того ж позивач перебуває у працездатному віці, не хворіє тяжкими хворобами та не є інвалідом, тобто не має видимого погіршення здоров`я. Після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, у нього народилося двоє дітей, проте належних доказів проживання з ними та їхнього утримання він не надав, як не надав і доказів утримання непрацездатного батька.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на допущення судом порушень норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та докази надані сторонами, зазначивши, що при постановлені оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував зміни в особистому житті позивача, які полягають в народженні у ОСОБА_1 ще двох малолітніх дітей, а також перебування на його утриманні непрацездатного за віком батька.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Біла-Карп В.А. зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що апелянт не надав жодних доказів з приводу забезпечення та утримання малолітніх дітей, які народилися від другого шлюбу. Крім того, не надано жодного доказу проживання апелянта з батьком, як не надано доказів того, що батько хворіє та потребує сторонньої допомоги. Зазначивши, що спільна дитина сторін повністю знаходиться на утриманні ОСОБА_2 , позивач будь-якої допомоги не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, має заборгованість по аліментах, життям дитини не цікавиться та не піклується про стан її розвитку.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась.

18 листопада 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гетьман О.М. надійшла заява, в якій ОСОБА_8 просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності ОСОБА_1 , та врахувавши доводи апелянта про зміну його сімейного стану апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

19 листопада 2020 року від представника ОСОБА_2 адвоката Біла-Карп В.А. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі ОСОБА_2 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 .

Рішенням Голопристанського районного суду від 22 жовтня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 березня 2007 року і до його повноліття.

Як вбачається з листа Московського відділу ДВС у м. Харкові від 21 квітня2020 року №23630, на виконанні у відділі перебуває два виконавчих провадження, в яких боржником являється ОСОБА_1

-№58582188 з примусового виконання виконавчого листа №654/88/18, виданого 23 липня 2018 року Голопристанським районним судом Херсонської області, по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 січня 2018 року і до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_7 двадцяти трьох років (за умови продовження ним навчання), у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 14 березня 2019 року.

-№58581804 з примусового виконання виконавчого листа дублікату №2-888/2007, виданого 20 квітня 2018 року Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 березня 2007 року і до його повноліття. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 14 березня 2019 року.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 15 березня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14 жовтня 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , про що зроблено відповідний актовий запис №768 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05 листопада 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , про що зроблено відповідний актовий запис №749 (а.с.15).

Також, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та посвідки на постійне проживання в Україні вбачається, що батьком позивача являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований в м. Харків.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішені вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено зміну його матеріального стану, оскільки позивач перебуває у працездатному віці, не хворіє тяжкими хворобами та не є інвалідом, тобто не має видимого погіршення здоров`я. Крім того позивачем не надано належних доказів його проживання з дітьми народженими від іншого шлюбу, як і не надано доказів їх утримання так і утримання непрацездатного батька.

Доводи апеляційної скарги про те, що зміна сімейного стану, створення нової сім`ї, народження двох дітей, погіршення самопочуття батька через його вік ґрунтуються лише на припущеннях апелянта, будь-яких доказів матеріали справи не містять.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2007 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , без підтвердження погіршення його матеріального становища не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та суперечитиме його інтересам.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що долучені до позову свідоцтва про народження у ОСОБА_1 дітей від другого шлюбу та наявність батька похилого віку не може бути підтвердженням зміни матеріального стану позивача, оскільки відомостей їхнього спільного проживання та надання їм коштів матеріали справи не містять. Сам по собі запис про батьківство в свідоцтві про народження не свідчить про виконання обов`язку щодо утримання, а відтак не може розцінюватись, як обставина, що впливає на майновий стан. Крім того апелянтом не надано суду документів, які б визначали доходи позивача, кошти, які вираховуються з нього за аліментними зобов`язаннями і як наслідок їхній залишок, що залишається на утримання сім`ї та недостатність його розміру, виходячи з прожиткового мінімуму для кожної особи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суд Херсонської області від 08 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 23 листопада 2020 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

О.В. Кутурланова