Ухвала

11 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 127/22/18

провадження № 61-38260св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Ступак О. В.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О.,Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Третяк Аліна Олександрівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Третяк Аліна Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Третяк А. О., про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року, постанову Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з інших мотивів.

Короткий зміст заяви про роз`яснення судового рішення

У вересні 2020 року на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року.

Заява обґрунтована тим, що:

- постанова Верховного Суду є незрозумілою заявнику;

- відповідач ОСОБА_5 після рішення Верховного Суду України від 11 серпня 2010 року не мала права власності на прибудову та надбудову до будинку по АДРЕСА_1 , а тому не мала жодних юридичних підстав здійснювати відчуження цих самовільних надбудов та прибудов ОСОБА_3 ;

- права заявника як співвласника будинку, який потерпає від незаконного та самовільного будівництва, грубо порушені;

- заявник не може звернутися до суду з позовом до відповідачівпро знесення самовільних надбудов та прибудов, оскільки аналогічний позов заявника вже був предметом розгляду судами у справі № 2-188/11 і відповідними судовими рішеннями він залишений без задоволення.

Також у вересні 2020 року на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтоване тим, що заявник є інвалідом війни та страждає на багаточисленні захворювання, які пов`язані із військовими діями на сході України. Лікування потребує значних грошових коштів, тому він позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року.

На підтвердження наведених у клопотанні обставин заявник надав суду відповідні докази, зокрема: копію посвідчення інваліда війни третьої групи серії НОМЕР_1 від 02 жовтня 2018 року, копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 11 липня 2016 року.

Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору

У своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом війни, страждає на багаточисленні захворювання, які пов`язані із військовими діями на сході України, і йогомайновий стан не дозволяє сплатити судовий збір за подання заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року, Верховний Суд дійшов висновку про те, що клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Щодо заяви про роз`яснення судового рішення

Відповідно до положень статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Судове рішення, яке заявник просить роз`яснити, за своїм видом є постановою, якою скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року свідчить, що вона стосується роз`яснення мотивів прийнятої постанови.

Між тим, судове рішення Верховного Суду, про роз`яснення якого подано заяву, не підлягає примусовому виконанню, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою і зрозумілою, висновки суду є однозначними, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

Висновки Верховного Суду

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року.

Керуючись статтями 136, 271 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Третяк Аліна Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 03 червня 2020року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Третяк Аліна Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО. В. Ступак
Судді:І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
С. О. Погрібний В. В. Яремко