Справа №489/3916/19
Провадження №2/489/461/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 листопада 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Сірякова Олена Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованої 02.09.2010 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Позивач вказує, що житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 раніше належав на праві власності ОСОБА_3 .
Як вбачається з витягу з домової книги за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 була зареєстрована за вказаною адресою з 01.12.1967 року по 12.08.2010 року; ОСОБА_4 був зареєстрований за вказаною адресою з 13.05.1976 року по 12.08.2010 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Позивач зазначає, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки постійно проживав зі спадкодавицею за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що він фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки був зареєстрований та фактично проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з витягу з домової книги за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою з 02.07.1996 року по теперішній час.
14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом проживання разом з померлою, але юридично не оформив свої спадкові права після її смерті.
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2018 року за вих. № 384/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна, а нерухоме майно, яке зазначене в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину належить третій особі.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 26/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 07.07.2018 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.06.2008 року по справі № 2-3897.
Відповідно до листа Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2018 року за вих. № 01-10/286/18, при перевірці цивільних справ, що зберігаються в архіві Ленінського районного суду м. Миколаєва за 2008 рік та алфавітних показників зареєстрованих цивільних справ у 2008 році, виявлено, що цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в суді не зареєстровано. Посилання на номер справи та дату ухвалення рішення (справа № 2-3897, дата рішення 03.06.2008 року) не відповідає дійсності, оскільки під зазначеним номером зареєстрована інша справа з іншими сторонами та предметом позову.
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 04.11,2019 року, об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 закрито 05.09.2018 року на підставі знищення об`єкта нерухомого майна на підставі довідки про знесення об`єкта, серії та номер 77, виданого 05.09.2018 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 .
Відповідно до акту про проживання від 23.11.2019, підписаного сусідами позивача, як підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно проживає в будинку АДРЕСА_1 з 1996 року по даний час. Будинок не зруйнований, придатний для проживання, хоча тривалий час відключено електропостачання по заяві ОСОБА_2 .
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів.
Згідно з ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Нормою ст.182 ЦК України, передбачена обов`язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до п.1 ч.1ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п.п. 1,2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.
Згідно з п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 (надалі також - Порядок) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до п. 41 вказаного Порядку, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Отже, рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав.
У зв`язку з тим, що державна реєстрація на будинок АДРЕСА_1 здійснена на підставі рішення суду по справі № 2-3897 від 03.06.2008 року, яке є недійсним, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Щодо позовних вимог про визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , суд приходить до наступного.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Сірякова Олена Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно - задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Третя особа: Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40.
Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Сірякова Олена Вікторівна, юридична адреса: АДРЕСА_3
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «24» листопада 2020 року.