ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» листопада 2020 року м. Херсон

Справа № 657/717/19 Провадження № 22-ц/819/1162/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бірючинський Едуард Олександрович на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області у складі судді Максимовича І. В. від 22 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Південне», третя особа державний нотаріус Каланчацького районного нотаріального округу Херсонської області Омельчук Ірина Василівна про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя поділ майна, визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 24 січня 1998 року між ним і ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області 10 серпня 2018 року. Вище зазначеним рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з 01 січня 2016 року.

У період перебування у шлюбі, ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя заснувала фермерське господарство «Південне», державна реєстрація якого проведена 24 липня 2000 року. Засновником ФГ «Південне» була ОСОБА_2 . З моменту заснування ФГ «Південне» та до припинення між ними шлюбних стосунків, у власність фермерського господарства було набуто рухоме і нерухоме майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Позивач вважав, що майно фермерського господарства набуто у період його з ОСОБА_2 шлюбу, тому він має право на Ѕ частину вказаного майна, як окремого об`єкта спільної сумісної власності подружжя.

Позивач зазначав, що у 2015 році відносини між ним і ОСОБА_2 погіршилися і остання, користуючись повноваженнями, наданими їй статутом фермерського господарства, усунула його від участі в управлінні господарством та вирощуванні сільськогосподарської продукції.

06 жовтня 2010 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно було внесено запис про належність на праві власності фермерському господарству нерухомого майна критого зернового току з господарсько-побутовими будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 .

Згодом, йому стало відомо, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2017 року незаконно відчужила за договором купівлі-продажу нерухоме майно одному із членів ФГ «Південне» - ОСОБА_3 , по заниженій, на його думку, вартості, а рухоме майно протоколом позачергових зборів засновника та членів фермерського господарства № 7/2017 від 20 жовтня 2017 року безкоштовно передано на користь ТОВ «Південне+», засновником якого є ОСОБА_3 , яке згодом за рішенням суду було повернуто Фермерському господарству

До складу ФГ «Південне» входить рухоме і нерухоме майно, а саме:

-критий зерновий тік з господарсько-побутовими будівлями;

-автомобіль ЗИЛ ММ3 554 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-автомобіль МАЗ 5334 1991 року випуску, реєстраційний номер не відомий;

-автомобіль ЗИЛ ММ3 554М 1991 року випуску, реєстраційний номер не відомий;

-причіп ГКБ 819 1990 року випуску, реєстраційний номер не відомий;

-трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

-трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

-трактор колісний DEUTZ-FAHR AGROTRON Х720 реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

-трактор колісний New Holland Т 8040 реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

-трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_7 ;

-трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

-трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_9 ;

-комбайн зернозбиральний LEVERDA М306 реєстраційний номер НОМЕР_10 ;

-комбайн зернозбиральний LEVERDA 296 LCS (Т) рессграційний помер НОМЕР_11 ;

-комбайн зернозбиральний LEVERDA М306 реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

-комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND 317 реєстраційний номер НОМЕР_13 ;

-комбайн зернозбиральний CHALLENGER 647 С реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

-комбайн зернозбиральний LEVERDA М306 реєстраційний номер НОМЕР_15 ;

-навантажувач телескопічний JCB 535-95 реєстраційний номер НОМЕР_16 ;

-автогрейдер KOMATSU GD650A реєстраційний номер НОМЕР_17 ;

-екскаватор гусеничний KOMATSU PC216NLC7K реєстраційний номер16226ВТ;

-трактор колісний БЕЛАРУС-1221 реєстраційний номер НОМЕР_18 ;

-комбайн зернозбиральний LEVERDA М306 реєстраційний номер НОМЕР_19 ;

-комбайн зернозбиральний РСМ-142 ACROS-530 реєстраційний номер НОМЕР_20 ;

-комбайн зернозбиральний ДОН-1500Б реєстраційний номер НОМЕР_21 ;

-трактор колісний МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_22 ;

-трактор гусеничний Т-150 реєстраційний номер НОМЕР_23 ;

-трактор колісний К-701 реєстраційний номер НОМЕР_24 ;

-трактор колісний Т-150К реєстраційний номер НОМЕР_25 ;

-агрегат дисковий ALH-3.3 за серійним номером №944;

-ваги електронні 80т автомобільні за серійним номером АВТ232345;

-глибокорозрихлювач KF9-400 за серійним номером №000039322;

-дискова борона Horsch 6 RT за серійним номером №28072376:

-жниварка 8-ми рядна OptiSun-870 за серійним номером №245/2016:

-жниварка Zaffrani N600N за серійним номером №600 N;

-зерносушилка PRT 250 FE за серійним номером №48968;

-ківш JCB за серійним номером №17154;

-мульчувач навісний Tristot ТТ9728 за серійним номером №000036708;

-мульчувач навісний Alpego за серійним номером №000036787;

-оприскувач причіпний Арроіо за серійним номером №14818;

-плуг «Мастер» за серійним номером №64;

-протравлювач насіння камерний ПСК 3-15 ТУВУ, серійний номер №09;

-пружинна борона Активатор 9м, серійний номер №2273;

-рисовий завод у складі: двохвальцової рисошліфувальної машини дві штуки (1 комплект), серійні номери №933/934, лущильник рису дві штуки (1 комплект), серійний номер №920, гравітаційний сепаратор дві штуки (1 комплект), серійний номер №000817 та комбінований очищувач одна штука, серійний номер відсутній;

-сівалка FLEXI-COIL 2340 ST 820, серійний номер №Y6S003075;

-сівалка вакуум Gaspardo sp 5408RSPA2R62C, серійний номер №GG9610292;

-зчіпка борін, серійний номер №2273;

-глибокорозпушувач навісний UNIA, серійний номер №651;

-жатка ЖВК-5 серійний номер №126, 2011 року випуску;

-жатка ЖВУ-5, 1/2 серійний номер №083;

-жатка валкова ЖРВ, серійний номер №25(240):

-компресор С-415М1;

-коток КЗК-6-01, серійний номер №46;

-коток КЗК-6-/1, серійний номер №1429;

-культиватор К-5 «AGROLAND», серійний номер №39;

-оприскувач ОП-ЗООО причіпний, серійний номер №110968;

-планувальник ґрунту МАРАТА, серійний номер №10010750;

-планувальник ґрунту МАРАТА, серійний номер №14110760;

-погрузчик, серійний номер FL6D-30057;

-погрузчик «Штавлер», серійний номер 20317035;

-прес-підбирач, серійний номер №83346;

-прес-підбирач Z-511, серійний номер №6859;

-розкидач мінеральних добрив 5т причіпний, серійний номер №651;

-розкидач мінеральних добрив 5т причіпний, серійний номер №709;

-свердлильний станок, серійний номер №4077282;

-сіялка СЗМ 4, серійний номер №0581;

-сіялка СЗМ 4, серійний номер №0053;

-сіялка СЗМ 4, серійний номер №0533;

-стогокидач МЗС-90, серійний номер №021;

-токарний станок «Красний пролетар», серійний номер №03152;

-універсальний дисковий агрегат UNIA, серійний номер №13110005;

-універсальний дисковий агрегат HORSCH, серійний номер №28072376.

Позивач вважає, що критий зерноток з господарсько-побутовими будівлями набутий ОСОБА_3 без законної підстави і без згоди власника, посилаючись на приписи ст. ст. 321, 328, 387, 1212, 1213 ЦК України, він має бути витребуваний з незаконного володіння.

Посилаючись на ст. ст. 60, 61, 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України, рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України, просив суд:

1) визнати об`єктом спільної сумісної власності, набутої під час його шлюбу з ОСОБА_2 майно Фермерського господарства «Південне;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу критого зернового току з господарськими будівлями, який складається з будівлі критого зернотоку літ. А, загальною площею 4 414,9 кв. м, та будівлі критого зернотоку, літ. Б, загальною площею 1 615,3 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна:232, укладений між ФГ «Південне» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) 24 березня 2017 року та повернути сторони у первинний стан;

3) визнати за ним право власності на Ѕ частину критого зернотоку з господарсько-побутовими будівлями, який складається з будівлі критого зернотоку літ «А», загальною площею 4 414,9 кв. м та будівлі критого зернотоку, літ. «Б», загальною площею 1 615,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; а також на Ѕ частину усього належного майна фермерського господарства «Південне»;

4) вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 22 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Бірючинський Е. О., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не оцінив, як доказ у справі, рішення Господарського суду Херсонської області від 09 квітня 2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 заснувала ФГ «Південне» 24 липня 2000 року, тобто під час шлюбу з ним, а тому майно придбане з часу заснування фермерського господарства з 24 липня 2000 року по 31 грудня 2015 року є спільною сумісною власністю подружжя; ОСОБА_2 є власником та єдиним членом ФГ «Південне», яке за своєю формою є приватним підприємством, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання, тому на вказане підприємство розповсюджується рішення Конституційного суду України № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України, відповідно до висновку якого, статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом спільної сумісної власності; секретар судового засідання суду першої інстанції, будучи двоюрідною сестрою відповідача ОСОБА_2 , тобто достеменно знаючи про свої родинні зв`язки зі стороною по справі, не заявила самовідвід, а суддя продовжив розгляд справи, залишивши поза увагою вказану обставину, що викликає сімнів у його незаінтересованості та неможливості участі у даній справі.

Позивач та його представник адвокат Бірючинський Е. О. в судові засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином були повідомлені про дати і час судових засідань у справі, від адвоката Бірючинського Е. О. надходили заяви про розгляд справи у його відсутність, тому колегія суддів вважає можливим справу розглянути у їх відсутність, в порядку ст. 372 ЦК України.

Заслухавши доповідача, представника відповідачів: ФГ «Південне» і Мазуренко Н. Л., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач, у порушення вимог ст. 82 ЦПК України не надав доказів того, що спірне майно було придбано саме за спільні сімейні кошти; позивач не спростував подані стороною відповідача докази, а саме заяву від 20 жовтня 2015 року, затверджену секретарем Виконавчого комітету Олексіївської ради народних депутатів Каланчацького району Хероснської області Мельник О. Л., про виключення останнього зі складу членів ФГ «Південне» за власним бажанням та з відміткою, що на належну частку прибутку не претендує, той з подружжя, хто не є учасником товариства має право на компенсацію вартості частини майна, за умови внесення другим з подружжя цього майна, як вкладу до статутного капіталу; поділ майна Фермерського господарства можливий виключно за умови, що воно сформоване, як внесок до статутного капіталу за рахунок спільного сумісного майна подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, з 24 січня 1998 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 серпня 2018 року розірвано. Вказаним рішенням суду встановлено і сторони не заперечують, що шлюбні відносини між ними припинено з 01 січня 2016 року /т. 1 а. с. 34-35/.

24 липня 2000 року ОСОБА_2 заснувала фермерське господарство «Південне», , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи від 24 липня 2000 року та витягом з ЄДРЮОФОП, статутом ФГ «Південне» без створення статутного фонду та внесення до нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів /т. 1 а. с. 195, 197-199; 44-46; 50/.

У період з 2000 року по 01 січня 2016 року (дату припинення спільного проживання і ведення спільного господарства подружжя), ФГ «Південне» набуло у власність за цивільно-правовими угодами рухоме майно сільськогосподарську техніку і інвентар: автомобіль ЗИЛ ММ3 554 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; трактор колісний МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_22 ; комбайн зернозбиральний РСМ-142 ACROS-530 реєстраційний номер НОМЕР_20 ; автомобіль МАЗ 5334 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_26 ; трактор колісний К-701 реєстраційний номер НОМЕР_24 ; протравлювач насіння камерний ПСК 3-15 ТУВУ, серійний номер №09; рисовий завод; автомобіль ЗИЛ ММ3 554 1991 року випуску, реєстраційний номер не відомий; жатку ЖВК-5 серійний номер №126; трактор колісний New Holland Т 8040 реєстраційний номер НОМЕР_6 ; розкидач мінеральних добрив серійний номер №651; коток КЗК-6-01, серійний номер № НОМЕР_27 ; свердлильний станок, серійний номер №4077282; токарний станок «Красний пролетар», серійний номер №03152; критий зерновий тік; комбайн зернозбиральний LEVERDA 296 реєстраційний помер НОМЕР_11 ; трактор Т-150 реєстраційний номер НОМЕР_23 ; трактор Т-150 реєстраційний номер НОМЕР_28 ; ваги 80 т; компресор С-415М1; навантажувач; навантажувач «Шавлер»;; сіялку СЗМ 4, серійний номер № НОМЕР_29 ; ківш JCB за серійним номером №17154; жатку ЖВК-5 серійний номер №126; жатку валкова ЖРВ, серійний номер №25; коток КЗК-6-/1, серійний номер №1429; оприскувач ОП-3000 причіпний, серійний номер №11098; трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_3 ; комбайн зернозбиральний LEVERDA М306 реєстраційний номер НОМЕР_10 ; комбайн ДОН реєстраційний номер НОМЕР_21 ; трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_7 ; трактор колісний DEUTZ реєстраційний номер НОМЕР_30 ; жниварку Zaffrani N600 серійний № 600; пружинну борону Активатор, серійний № 2273; зчіпку борін, серійний номер №2273; глибокорозпушувач навісний UNIA, серійний номер №651; культиватор К-5 «AGROLAND», серійний номер №39; сіялку СЗМ 4, серійний номер № 0581; універсальний дисковий агрегат HORSCH, серійний номер №28072376; сіялку СЗМ 4, серійний номер №0533; стогокидач МЗС-90, серійний номер №021; прес-підбирач, серійний номер № 83346; трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_8 ; трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_9 ; плуг «Мастер» серійний номер № НОМЕР_31 ; зерносушилку PRT 250 FE за серійним номером №48968; планувальник МАРАТА, серійний номер №10010750; планувальник МАРАТА, серійний номер №14110760; універсальний дисковий агрегат UNIA, серійний номер №13110005; сівалку FLEXI, серійний номер №Y6S003075; комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND 317 реєстраційний номер НОМЕР_13 ; комбайн зернозбиральний CHALLENGER 647 С реєстраційний номер НОМЕР_14 ; трактор колісний БЕЛАРУС-1221 реєстраційний номер НОМЕР_18 ; комбайн зернозбиральний LEVERDA реєстраційний номер НОМЕР_19 ; навантажувач JCB реєстраційний номер НОМЕР_16 ; екскаватор гусеничний KOMATSU реєстраційний номер16226ВТ; жниварку OptiSun-870 серійний № 245.

Фермерське господарство також збудувало нежитлові приміщення зернотоку, складські приміщення, розташовані у АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і статуту ФГ «Південне», на момент припинення шлюбних відносин сторін, 19 листопада 2015 року зареєстровано нову редакцію статуту ФГ «Південне», засновником та головою фермерського господарства є ОСОБА_2 (ст. 1 п. 1.8); учасники формують статутний (складений) капітал Господарства у розмірі 15 000 грн; частки учасників у статутному (складеному) капіталі розподілені і мають наступні розміри: ОСОБА_2 40 % статутного фонду 6 000 грн; ОСОБА_4 20 % статутного фонду 3 000 грн; ОСОБА_5 10 % статутного фонду 1 500 грн; ОСОБА_3 10 % статутного фонду 1 500 грн; ОСОБА_6 5 % статутного фонду 750 грн; ОСОБА_7 5 % статутного фонду 750 грн; ОСОБА_8 10 % статутного фонду 1 500 грн; частка учасника у майні Господарства визначається, виходячи з фактично внесеного ним вкладу до статутного (складеного) капіталу; вартість частки учасника в майні господарства визначається на підставі балансу господарства (ст. 8 п. 8.1, 8.2) /т. 1 а. с. 42-43, т. 2 а. с. 175-189/.

Відповідно до приписів ст. 2 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» та ст. 13 ЗУ «Про фермерське господарство», селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. При створенні одним із членів сім`ї селянського (фермерського) господарства інші члени сім`ї та родичі самостійно приймають рішення про участь в його діяльності.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство», у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, можуть бути земля, жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, птиця, бджолосім`ї, посіви та посадки сільськогосподарських культур і насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція і доходи від її реалізації, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення для ведення селянського (фермерського) господарства і заняття підсобними промислами. Майно цих осіб належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство», володіння, користування і розпорядження майном здійснюється членами селянського (фермерського) господарства за взаємною домовленістю. Селянське (фермерське) господарство має право продавати і передавати підприємствам, установам, організаціям і громадянам, обмінювати, здавати в оренду, надавати у тимчасове користування належне йому на праві власності майно.

Статтею 19 ЗУ «Про фермерське господарство» передбачено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

У частинах 1-3 ст. 20 ЗУ «Про фермерське господарство» зазначено, що майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про фермерське господарство», фермерське господарство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями у межах майна, яке є власністю фермерського господарства.

Статутом ФГ «Південне», зареєстрованим Каланчацькою районною державною адміністрацією 24 липня 2000 року визначено, що засновником і головою Фермерського господарства є ОСОБА_2 , у розділі «Майно СФГ» (ст. 4, п. 4.1) зазначено, що майно СФГ утворюється внаслідок господарської діяльності. Будь-який приріст майна СФГ, що настає внаслідок здійснення СФГ господарської діяльності є власністю СФГ /т. 1 а. с. 44-46/.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 жовтня 2010 року, виданого Олександрівською сільською радою Каланчацького району Херсонської області та витягу про державну реєстрацію прав, власником (приватна), будівлі критого зернотоку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 є ФГ «Південне» /т. 1 а. с. 126-127/.

Як вбачається з рішення Олександрівської сільської ради № 5 від 18 лютого 2009 року, договору на укладання проектних робіт № 01/09 від 23 січня 2009 року, договору підряду № 3 від 09 вересня 2009 року, договору на виконання будівельних робіт від 09 вересня 2009 року, дозволи на будівництво спірного приміщення зернотоку, розробку проектно-кошторисної документації надавалися та оформлювалися на ФГ «Південне», як замовника будівництва /т. 1 а. с. 126-133/.

Вказаний критий зерновий тік з господарськими будівлями обліковувався на балансі ФГ «Південне» /т. 1 а. с. 262/.

Наявність у ФГ «Південне» грошових коштів на банківському рахунку АТ «Райффайзен банк Аваль» у період будівництва зернотоку (2009-2010 р. р.) підтверджується виписками по рахунку за вказаний період та фінансовими звітами, оглянутими судом апеляційної інстанції.

Згідно положень ч. 4 ст. 20 «Про фермерське господарство», фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Відповідно до положень ст. 115 ЦК України, господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

З огляду на зазначене, Фермерське господарство ,як власник майна, мало право розпоряджатися ним та здійснювати його відчуження на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2017 року і підстави для визнання договору недійсним, витребування майна - відсутні /т. 1 а. с. 134-137/.

Колегія суддів зауважує, що заявивши вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернотоку, позивач, в описово-мотивувальні частині позовної заяви, обґрунтував дану вимогу посиланням на ст. ст. 317, 321, 328, 387, 1212, 1213 ЦК України, зазначаючи про право власника витребувати майно із чужого незаконного володіння, при цьому не вказавши підстав визнання недійсним даного договору.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо поділу сільськогосподарської техніки та інвентаря, колегія суддів вважає необхідним наголосити наступне.

По-перше, до списку рухомого майна, що підлягає поділу між подружжям, позивач включив майно, придбане ФГ «Південне» після01 січня 2016 року, тобто після припинення ведення подружжям спільного господарства, а саме: трактор колісний БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 549 000 грн (т. 1 а. с. 182, від 27 березня 2017 рік); комбайн зернозбиральний LEVERDA М306 реєстраційний номер НОМЕР_15 , вартістю 3 661 990 грн (т. 1 а с. 209, від 02 листопада 2016 року); агрегат дисковий ALH-3.3 з серійним номером №944, вартістю 208 743 грн (т. 1 а. с. 178, від 19 вересня 2018 року); глибокорозрихлювач KF9-400 за серійним номером №000039322, вартістю 483 811 грн т. 1 а. с. 151 від 27 липня 2016 року); дискову борону Horsch 6 RT за серійним номером №28072376, вартістю 1 297 350 грн (т. 1 а. с. 185 зворот, від 28 лютого 2017 року); жниварку Zaffani № 600N, серійний номер 600N, вартістю 689 610 грн (т. 1 а. с. 183, від 11 серпня 2017 року); мульчувач навісний Tristot ТТ9728 за серійним номером №000036708, вартістю 226 872 грн (т. 1 а. с. 152, від 27 липня 2016 року); мульчувач навісний Alpego за серійним номером №000036787, вартістю 183 137 грн (т. 1 а. с. 153, від 27 липня 2016 року); плуг «Масер», серійний номер № 64 вартістю 84 000 грн (т. 1 а. с. 179, від 19 вересня 2017 року); сівалку вакуум Gaspardo sp5408RSPA2R62C, серійний номер №GG9610292, вартістю 483 242 грн (т. 1 а. ч. 214, від 14 березня 2016 року); розкидач мінеральних добрив 5т причіпний, серійний номер № 651, вартістю 246 997 грн (т. 1 а. с. 211, від 27 липня 2016 року).

Разом з тим, згідно роз`яснень з питання поділу майна подружжя, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів вважає, що вказана вище сільськогосподарська техніка, яка придбана ФГ «Південне» після 01 січня 2016 року (припинення сторонами шлюбних відносин і ведення спільного господарства) не може бути предметом поділу майна подружжя.

Інша сільськогосподарська техніка та інвентар, про поділ якої просить позивач, обліковується на балансі ФГ «Південне», придбана за цивільно-правовими угодами, укладеними ФГ «Південне», з оплатою останнім вартості даного майна.

Згідно оглянутих судом виписок з банківського рахунку ФГ «Південне» у АТ «Райффайзен банк Аваль», за період 2009-2015 року та фінансових звітів ФГ за період 2001-2015 роки, вбачається наявність у відповідача суттєвих і достатніх коштів для придбання даного майна.

Доказів придбання спірного майна за рахунок коштів, що є власністю подружжя позивач, у порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України, суду не надав.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 28, 29 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 р. «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи зі змісту частин 2, 3 ст. 61 СК, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім`ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. Відповідно до положень статей 57, 61 СК , ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Верховний суд неодноразово висловлював свою позицію щодо схожих правовідносин (постанова Верховного суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15; постанова Верховного суду України від 02 жовтня 2013 року справа № 6-79цс13; постанова Верховного суду України від 03 липня 2013 року у справі № 6-61цс13; постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 390/43/18-ц), відповідно до якої, грошові кошти, внесені одним із подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформуються в інший об`єкт право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому, одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання. Визнання за кожним з подружжя права власності на Ѕ частину майна, яке належить приватному підприємцю та використовується для підприємницької діяльності суперечить зазначеним нормам матеріального права та порушує права підприємця й унеможливлює здійснення ним своєї підприємницької діяльності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що статутний капітал ФГ Південне» формувався за рахунок коштів та майна подружжя підлягають відхиленню, оскільки згідно реєстраційної картки суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи та статуту ФГ «Південне» в редакції 2000 року вбачається, що форма власності приватна, форма фінансування госпрозрахунок, статутний фонд не сформувався.

Докази формування статутного фонду ФГ «Південне» за рахунок коштів і майна, виділених зі спільної сумісної власності подружжя позивачем, у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, суду не надано.

Посилання у скарзі на те, що майно ФГ «Південне», яке засновано під час шлюбу сторін та придбано у період шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя є безпідставними, оскільки, згідно ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності; п. 4.1 ст. 4 Статуту ФГ «Південне» закріплено, що майно Фермерського господарства утворюється внаслідок господарської діяльності; будь-який приріст майна ФГ «Південне», що настає внаслідок здійснення Фермерським господарством діяльності, є власністю Фермерського господарства.

Посилання у скарзі на розповсюдження на ФГ «Південне», як на приватне підприємство рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням приватного підприємства „ІКІО щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України ,який дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом їх спільної сумісної власності, є необґрунтованими, внаслідок власного неправильного тлумачення позивачем вказаного рішення, оскільки висновок суду у зазначеній справі зводиться до того, що не будь-яке майно, що є у власності приватного підприємства, а вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач же не надав суду докази, що спірне майно, про поділ якого він просить, є внеском подружжя до статутного капіталу фермерського господарства або ж сформоване (придбане) за рахунок спільної сумісної власності подружжя.

Посилання скаржника на те, що секретар судового засідання ОСОБА_9 , являючись двоюрідною сестрою ОСОБА_2 не заявила про самовідвід у справі, а суддя Максимович І. В. продовжив розгляд справи, що свідчить, на думку позивача, про його заінтересованість в розгляді справи не ґрунтуються на вимогах закону, не відповідають обставинам справи і доказам, наданим позивачем на їх підтвердження.

Так, відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у заявах до суду першої інстанції категорично заперечували свої родинні стосунки з секретарем судового засідання ОСОБА_9 . Справа була розглянута по суті за участю іншого секретаря судового засідання ОСОБА_10

ОСОБА_1 не заявляв про наявність родинних зв`язків безпосередньо судді Максимовича І. В. з відповідачами у даній справі, тому колегія суддів вважає, що підстави, з якими закон пов`язує самовідвід і відвід судді не встановлені, а підстави, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 376 ЦПК України для скасування судового рішення відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бірючинський Е. О. не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бірючинський Едуард Олександрович залишити без задоволення.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 22 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 24 листопада 2020 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова