Справа № 274/5370/20 Провадження № 2/0274/1672/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2020 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити, що частка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:007:0273, яка використовувалась для обслуговування житлового будинку, становить 54/100 даної земельної ділянки.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 , після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме частину житлового будинку (54/100 ідеальних частин) за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку - кадастровий номер 181040000:01:007:0273, яка використовувалась для обслуговування житлового будинку. Вказує, що є рідним братом померлого ОСОБА_3 та відповідно спадкоємцем другої черги. Разом з тим, постановою державного нотаріуса було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки не визначено частку померлого спадкодавця у спільній сумісній власності на останню.

Позивач в судове засідання не з`явився; його представником подан клоптання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ). Спадкоємцем померлого є його рідний брат ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3005142 від 26.04.2013, свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 26.04.2013, право спільної сумісної власності на земельну ділянку 181040000:01:007:0273 зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Перебування земельної ділянки у спільній сумісній власності підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 019 від 20.09.2020.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 25.10.2019, спадщина, на яку воно видане позивачу, складається з 54/100 ідеальних частин житлового будинку номер АДРЕСА_1 ; вказана частина житлового будинку належала спадкадавцеві на підстраві свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.1992 №27117.

Згідно постанови державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори І.В.Єрьомінської-Бойко позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не виділено частку спадкодавця у спільній сумісній власності.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України унормовано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Крім того, частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктами 4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 355 Цивільного Кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як встановлено ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників житлового будинку.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Разом з тим, як встановлено ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки частка у земельній ділянці, яка належала померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначена, що не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить висновку, що право спадкоємця має бути захищено судом у вибраний ним спосіб.

Враховуючи вищенаведене, визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на 54/100 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті його брата ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК.

Відтак, з набуттям позивачем права власності на 54/100 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2019, до нього переходить і право власності на частку земельної ділянки, яка належала його померлому брату на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 26.04.2013.

Враховуючи викладене та керуючись ст.370, 372 ЦК України, ст. ст.6, 10, 11, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:007:0273, яка використовувалась для обслуговування житлового будинку, становить 54/100 даної земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Большакова Т.Б.