Номер справи 623/3444/20
Номер провадження 2/623/973/2020
РІШЕННЯ

іменем України

20 листопада 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Телешевської В.Ю.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, в якому просив Відділу державної реєстрації апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області зняти заборону на відчуження нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , що зареєстровано приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною О.Н. в реєстрі за № 645, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження( номер запису про обтяження 25879823) об`єкта нерухомого майна (реєстрацій ний номер об`єкта нерухомого майна 104) житловий будинок в АДРЕСА_1 .

До підготовчого засідання позивач не з`явився, його представник ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у підготовче засідання також не з`явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без її участі, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи у підготовче засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання 12.10.2020 року ухвали суду від 09.10.2020 року про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, наявні в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не подав до суду відзив на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності з частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що 25.04.2018 року позивач ОСОБА_1 уклав договір довічного утримання з відповідачкою ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною Н.О. та зареєстровано в реєстрі за № 644, згідно якого позивач передав у власність відповідачки житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 згідно розпорядження Ізюмського міського голови від 19.02.2016 року за № 126 перейменована на АДРЕСА_1 . На земельній ділянці загальною площею 0,1000 га ,кадастровий номер :44:003:0031 розташовано житловий будинок жилою площею 39,1 кв.м., загальною площею 61,6 кв.м., з надвірними будівлями. (а.с.7-9).

Вказаний житловий будинок належить позивачу на підставі договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко К.А. від 24.05.1961 року за реєстровим № 2486, та зареєстрованого в Ізюмському міжміському бюро технічної інвентаризації від 23.03.1964 року за № 7510 в книзі 44. (а.с.19-21).

ОСОБА_2 згідно даного договору була зобов`язана довічно позивача утримувати, забезпечуючи харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, і залишити в його безоплатному довічному користуванні житловий будинок. Відчуження цього житлового будинку за його життя не допускається.

На підставі п. 10 Зазначеного договору він може бути розірваний за згодою сторін, в випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією зі сторін у судовому порядку.

Також була накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за №645.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.04.2020 року даний договір довічного утримання було розірвано, оскільки відповідач не виконала своїх обов`язків за договором, щодо повністю та довічно утримувати позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. (а.с.22,23). Рішення набрало законної сили 07.08.2020 року.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки була накладена заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна (згідно з ст. 73 Закону України «Про нотаріат») житлового будинку АДРЕСА_1 , то позивач не може укласти інший договір довічного утримання з іншою особою.

Згідно п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень» підставою для реєстрації обтяжень є, в тому числі, визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинений запис про накладання заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Заборона відчуження нерухомого майна обмежує право власності власника нерухомості, забороняючи йому розпоряджатися майном на свій розсуд без дозволу певних осіб.

Згідно ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження при посвідченні договору довічного утримання

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, індексний номер витягу: 121904615 від 25.04.2018 року, зазначена інформація про таке: актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104 (житловий будинок АДРЕСА_1 ; актуальна інформація ро державну реєстрацію обтяжень - номер запису обтяження: 25879823, вид обтяження: заборона на нерухоме майно. (а.с.17).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 317, 321 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області зняти заборону на відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровано приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною О.Н. в реєстрі за № 645.

Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження (номер запису про обтяження 25879823) об`єкта нерухомого майна (реєстрацій ний номер об`єкта нерухомого майна 104) житловий будинок АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя П. П. Винниченко