Справа № 280/13/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія» про визнання відповідачів такими, що позбавлені права вимоги до позивачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року до Коростишівсього районного суду Житомирської області звернулись позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненими зобов?язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та їхнім батьком - померлим ОСОБА_4 ..

Заочним рішенням Коростишівсього районного суду Житомирської області від 05.05.2017 позов було задоволено та визнано припиненими зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008, який було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 , спадкоємцями якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їхня мати.

Не погоджуючись з даним заочним рішенням, АТ «УкрСиббанк» подав заяву про перегляд заочного рішення Коростишівсього районного суду Житомирської області від 05.05.2017, яка була задоволена ухвалою Коростишівсього районного суду Житомирської області від 10.08.2017, заочне рішення було скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

14.09.2017 позивачі подали до суду заяву, якою змінили предмет позову та просили суд визнати Акціонерне товариство «УкрСиббанк» таким, що позбавлений права вимоги до позивачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008.

Протокольною ухвалою Коростишівсього районного суду Житомирської області від 23.11.2017 до участі у даній справі був залучений співвідповідач - ТОВ «Українська Фінансова Компанія», до якої за договором факторингу №46 від 17.11.2016 перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008, який було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 ..

22.02.2018 позивачі подали до Коростишівсього районного суду Житомирської області заяву, якою уточнили позовні вимоги та просили суд визнати Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська Фінансова Компанія» такими, що позбавлені права вимоги до позивачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008 (т.1, а.с. 230).

Ухвалою Коростишівсього районного суду Житомирської області від29.03.2018 справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія» про визнання відповідачів такими, що позбавлені права вимоги до позивачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008 було передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу справ від 16.07.2018 справа №280/13/17 надійшла в провадження судді Подільського районного суду м.Києва Васильченка О.В.

Позовні вимоги позивачів з урахуванням зміни предмету позову та відповідачів по справі обґрунтовані тим, що 14.08.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та батьком позивачів - ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 24463 долари США під заставу транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Opel», модель «Astra H», 2008 р.в., номер кузова/шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

30.01.2009 позичальник ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилася спадщина на майно та його боргові зобов`язання.

За заявами дітей померлого (позивачів по справі) державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу.

У лютому 2009 року спадкоємцями було повідомлено АКІБ «УкрСиббанк» про смерть ОСОБА_4 . Копію свідоцтва про смерть батька було зареєстровано в канцелярії АКІБ «УкрСиббанк» 30.03.2009 за вх.№112.

Крім того, Коростишівська державна нотаріальна контора листом-повідомленням про відкриття спадкової справи у звязку із смертю ОСОБА_4 також відповідача АКІБ «УкрСиббанк».

26.11.2009 до банку надійшло повідомлення Коростишівської державної нотаріальної контори №1287/01-14 від про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 - дружину померлого, та його дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Не зважаючи на наявність інформації про смерть боржника, банк у передбачений ЦК України строк не подав до нотаріальної контори заяву про наявність претензій до спадкоємців, а також відповідно до положень ч.ч.2,4 ст.1281 ЦК України протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, не пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину.

У листопаді 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області із позовом про стягнення заборгованості у сумі 180 192,01 грн. солідарно з спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_4 . За результатами розгляду вказаного позову судом апеляційної інстанції 12.06.2014 у задоволенні вимог банківської установи було відмовлено з підстав пропуску 6-місячного строку звернення до спадкоємців померлого позичальника.

Позивачі у позовній заяві також зазначили, що у грудні 2015 їхня мати направляла до ПАТ «УкрСиббанк» звернення щодо надання довідки про припинення зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008, однак такий лист було залишено без відповіді.

Посилаючись на те, сплинули всі строки вимоги банку до спадкоємців боржника, однак автомобіль залишається під обтяженням, що порушує права позивачів, позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили визнати Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська Фінансова Компанія» такими, що позбавлені права вимоги до позивачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008 (т.1, а.с. 230).

До початку судового засідання від позивачів до суду надійшла заява, в якій вони просять справу розглянути без їхньої участі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т.1, а.с.154).

Представник ТОВ «Українська Фінансова Компанія» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. У відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що смерть заставодавця не припиняє заставу, а тому у товариства наявне право задовольнити свої вимоги за рахунок автомобіля (т.1, а.с. 209).

Представник АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву АТ «УкрСиббанк» не подавав, однак свою позицію у справі відповідач виклав у заяві про перегляд заочного рішення, згідно якої підстав для припинення застави не вбачає, однак у зв`язку з передачею права вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008 до ТОВ «Українська Фінансова Компанія» вважає, що заперечувати проти задоволення позовних вимог має саме цей відповідач.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 24463 долари США.

Згідно з даним договором ОСОБА_4 передав в заставу банку транспортний засіб - автомобіль марки «Opel», модель «Astra H», 2008 р.в., номер кузова/шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 (т.1, а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер (т.1, а.с.12).

17.11.2016 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір факторингу №46, за яким до ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшло право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

На підставі даного договору факторингу ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло статусу заставодержателя відносно предмета застави - автомобіля марки «Opel», модель «Astra H», 2008 р.в., номер кузова/шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 (т.1, а.с. 110- 126).

За Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 наявна непогашена заборгованість, однак стягнути її судовим рішенням зі спадкоємців померлого боржника первісному кредитору не вдалося через сплив строку заявлення відповідних вимог, що відраховувався від дня, коли банку стало відомо про смерть первісного боржника.

Вважаючи кредитора померлого батька таким, що вже не може стягнути заборгованість за кредитним договором зі спадкоємців померлого боржника, позивачі вважають АТ «УкрСиббанк» та його правонаступника - ТОВ «Українська Факторингова компанія», до якого перейшло право вимоги за кредитно-заставним договором, такими, що вже позбавлені права вимоги до позивачів за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008. Для встановлення відсутності права вимоги у кредитора до позивачів, останні звернулися до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про заставу».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Звернення стягнення на предмет застави повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно з статтею 599 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, за кредитним договором рахується заборгованість, право на стягнення якої перейшло від АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська Факторингова компанія».

При цьому строк на пред`явлення вимог кредитора до спадкоємців боржника, встановлений ст. 1281 ЦК України, є підставою для відмови у позові до спадкоємців про стягнення заборгованості, однак не свідчить про припинення застави.

У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Однак за змістом статті 1281 ЦК України сплив строку пред`явлення вимоги сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання без використання судового примусу.

Отже, Цивільний кодекс України не визнає сплив строку, встановленого статтею 1281 ЦК України, окремою підставою для припинення зобов`язання. Виконання спадкоємцями боржника зобов`язання після спливу такого строку допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу.

Пропуск зазначеного строку також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Таким чином, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстав пропущення строку, встановленого 1281 ЦК України, зобов`язання застави не припиняється.

Підстави припинення застави окремо визначені в статті 28 Закону України «Про заставу», відповідно до якої застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Зміст цієї статті дає підстави для висновку, що припинення застави можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Натомість такої підстави для припинення застави, як сплив строку на пред`явлення вимог кредитора за основним зобов`язанням, цей Закон не передбачає.

Отже, ТОВ «Українська факторингова компанія» правомірно набула права заставодержателя відносно предмету застави, а відтак має право вимоги до заставодавців за рахунок заставного майна.

Таким чином, АТ «УкрСиббанк» та його правонаступник ТОВ «Українська Факторингова компанія» не позбавлені права задовольнити вимоги заставодержателя за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008, а відтак, не позбавлені права вимоги до позивачів.

Відповідно, позовні вимоги позивачів не можуть бути задоволені, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 15,16, 509, 598, 1281 ЦК України, ст.ст. 3,4, 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія» про визнання відповідачів такими, що позбавлені права вимоги до позивачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко