Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Тесленко Т. В.,

за участі секретаря

судового засідання - Климченко А. О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення графіка побачень батька з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2020 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення графіка побачень батька з дитиною.

Ухвалою суду від 01.10.2020 залишено без руху вказану позовну заяву та надано строк для усуненя її недоліків.

12.10.2020 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 17.11.2020.

Позивач ОСОБА_1 вказувала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2020 року сторони не проживають разом, однак відповідно до витяу з протоколу засідання комісії з питань захисту дитини при Кобеляцькій районній державній адміністрації Полтавської області від 19.02.2020 № 2/1 встановлено графік побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 терміном на один рік. В зв`язку з тим, що відповідач не дотримується встановленого графіку, то позивач прохала суд переглянути рішення служби про графік побачень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги пітримала, прохала задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав позов та прохав встановити дні та години для побачення та спілкування його з малолітнім сином щотижнево: кожного понеділка та середи з 15:30 год. по 19:30 год. за місцем проживання батька в присутності матері.

Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 12.07.2016 по 11.11.2020 перебували в зареєстрованому шлюбі. Однак, 11.11.2020 рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області шлюб між ними розірвано.

За час шлюбно-сімейних відносин у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань прав дитини при Кобеляцькій РДА від 19.02.2020 № 2/1 встановлено, що було вирішено питання щодо спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 : рекомендовано встановити дні та години для побачення та спілкування щотижнево, а саме кожного понеділка та п`ятниці з 15:00 год. до 19:00 год. за місцем проживання батька в присутності матері, кожної середи - з 15:00 год. до 19:00 год. за місцем проживання матері, присутність матері за домовленістю. Дія цього рішення - рік.

Оскільки сторонами не досягнуто згоди по виконанню цього рішення, то ОСОБА_1 звернулася до суду з метою остаточного розгляду та вирішення питання.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 2 ст.18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення.

Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про охорону дитинства».

Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України - 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

З урахуванням встановлених судом обставин, а також виходячи з того, що мати та батько - найрідніші для дитини люди, тому одним із основних їх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного.

При визначенні способу участі батька у спілкуванні та вихованні сина, суд враховує малолітній вік дитини, її стан здоров`я, її прихильність та повна залежність, в силу віку, від матері.

Проаналізувавши все перераховане вище, суд вважає доцільним переглянути рішення Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області від 19.02.2020 про встановлення графіку побачень та спілкування.

Встановити дні та години для побачення та спілкування батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево: кожного понеділка та середи з 15:30 год. по 19:30 год. за місцем проживання батька ( АДРЕСА_1 ) в присутності матері.

Сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення графіка побачень батька з дитиною - задовольнити частково.

Переглянути рішення Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області від 19.02.2020 про встановлення графіку побачень та спілкування.

Встановити дні та години для побачення та спілкування батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево: кожного понеділка та середи з 15:30 год. по 19:30 год. за місцем проживання батька ( АДРЕСА_1 ) в присутності матері.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 15.12.2017, до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

26.11.2020 складено повне судове рішення.

Суддя