Справа №932/7263/20
Провадження №2-з/932/74/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Цитульський В.І. за участю секретаря Богачової В.Р., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову в якій заявник просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо (відчуження, передачі в оренду, в заставу) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що вказана квартира є предметом спору та відповідно до договору купівлі-продажу від 24.02.2012 відповідач є її одноособовим власником. З огляду на те, що наразі шлюб між сторонами розірвано у зв`язку з чим постало питання щодо поділу майна подружжя, а саме - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою унеможливлення можливості її відчуження, що зробить неефективним обраний позивачем спосіб захисту (визнання права власності на Ѕ частину квартири) та значною мірою утруднить виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог, позивач вважала за можливе звернутися до суду з даною заявою.

Суд, дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.02.2012 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.06.2020, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2019 (цивільна справа №200/4121/19) шлюб укладений 21.04.2007 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 20.02.2020 уклала шлюб з ОСОБА_4 у зв`язку з чим змінила прізвище.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, до на кожну зі сторін покладено обов`язок надання належних доказів на підтвердження доводів обгрунтовуючих їх позиції стосовно того чи іншого питання.

Оскільки предметом спору є квартира, що знаходиться у розпорядженні ОСОБА_2 , з метою забезпечення можливості реалізації права позивача на ефективний судовий захист, суд вважає доведеними підстави, які зумовлюють необхідність забезпечення позову шляхом заборонивчиняти будь-які дії щодо (відчуження, передачі в оренду, в заставу) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Заборонити, до набрання законної сили судовим рішенням ухваленим за результатами розгляду справи №932/7263/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо (відчуження, передачі в оренду, в заставу) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття 25.09.2020 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення не залежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, передбачено що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ухвалу складено та підписано 25.09.2020

Суддя І.В.Цитульський