Провадження № 2/127/6378/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2020

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Максимчука Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію прав та обтяжень, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

16.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію прав та обтяжень, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 (т.1а.с. 212).

Ухвалою суду від 24.07.2020 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 (а.с. 31-32 т.3).

Позов мотивований тим, що 21.02.2011 року між ПАТ «Златобанк» та ФОП ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25/11-КL, відповідно до якого банк надав позивачу кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в сумі 2 500 000 грн. строком до 20.02.2012 року.

В подальшому до кредитного договору від 21.02.2011 року № 25/11-КL було укладено ряд додаткових угод: додатковий договір від 13.04.2011 року, додатковий договір від 30.11.2011 року, додаткова угода № 1 від 03.09.2012 року, № 2 від 17.10.2012 року, додатковий договір від 07.02.2013 року, додатковий договір від 20.03.2013 року, додатковий договір30.04.2013 року, додатковий договір про внесення змін від 06.08.2013 року.

21.02.2011 року, з метою забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору № 25/11-КL від 21.02.2011 року та додаткових угод до нього, між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 133.

Предметом іпотеки були нежитлові будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 965 кв.м., реєстр. № 32429547; земельна ділянка, загальною площею 0,9792 га з цільовим призначенням - для промислового використання, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0115.

19.08.2016 року між ПАТ «Златобанк» та ТВ «УМ Факторинг» () укладений договір № 667 про відступлення права вимоги за іпотечним договором.

25.08.2016 року права вимоги за іпотечним договором були відступлені новому іпотекодержателю - ОСОБА_3 на підставі договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 691.

12.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інд. № 31344788, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 2 224. 6 кв.м. (інф.довідка №68214662 від 15.09.2016 року) та земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0115за адресою: АДРЕСА_1 (інф.довідка № 79332556 від 01.02.2017 року). Підставою виникнення у ОСОБА_3 права власності на нежитлові будівлі та земельну ділянку є рішення про державну реєстрацію № 31344788 від 12.09.2016 року, яке прийняте на підставі: іпотечного договору № 133 від 21.02.2011 року, договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер 667, виданого 19.08.2016 року, договору відступлення права вимоги за договором іпотеки серія номер 691, виданого 25.08.2016 року, опис листа б/н, виданого 26.08.2016 року Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта»: лист-повідомлення боржника б/н від 28.08.2016 року, видавник ОСОБА_4 , лист-вимога б/н, виданий 26.08.2016 року, видавник Марамон Г.В.

Таким чином, ОСОБА_3 , як іпотекодержатель, реалізував позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання вимог за основним зобов`язанням в порядку, що врегульований розділом 6 іпотечного договору від 21.02.2011 року.

На думку позивача, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. прийняте з порушенням норм Закону України «Про іпотеку», Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 та без урахування усіх істотних обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, тому є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, нотаріусом не враховано, що рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки могло бути прийняте лише після проходження 30-денного терміну з моменту направлення вимоги боржнику. Така вимога була направлена ОСОБА_1 26.08.2016 року, а оскаржуване рішення прийняте 12.09.2016 року, тобто через 17 днів, що є порушенням п. 1 та 2 п. 61 Порядку № 1127.

Крім того, рішення було прийнято щодо майна, яке не було передано в іпотеку.

Так, предметом іпотеки були нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 965кв.м., що належали іпотекодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будинки та споруди, виданого Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області26.03.2004року № 40, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 29.03.2004 року в реєстр.книзі № 1 за реєстр. № 2.

Однак, станом на час прийняття оскаржуваного рішення такого об`єкта як нежитлові будівлі та споруди загальною площею 965кв.м. з реєстр. № 32429547 не існувало, оскільки на підставі рішення суду свідоцтво про право власності ОСОБА_1 від 26.03.2004 року визнане недійним.

Разом з тим, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І. зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 2 224,6 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 , з реєстр. № 6, тобто, на абсолютно інший об`єкт нерухомого майна, який позивачем в іпотеку ніколи не передавався та ніколи не був предметом іпотечного договору від 21.02.2011 року.

На підставі ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. № 31344788 від 12.09.2016 року про реєстрацію за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1 ) права власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 2 224,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0115 загальною площею 0,9792 га, що за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис № 16412536 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською Світланою Іванівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інд. № 31344788 від 12.09.2016 року щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2 224,6 кв.м., що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис № 16412564 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською Світланою Іванівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інд.№ 31344788 від 12.09.2016 року щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0115 загальною площею 0,9792 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 01.09.2020 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (а.с. 153-158 т.3) згідно якої свою позицію обґрунтовував тим, що відповідь представника ОСОБА_4 від 28.08.2016 року на лист-вимогу ОСОБА_3 від 26.08.2016 року була надана представником з перевищенням своїх повноважень, оскільки в довіреності ОСОБА_1 не уповноважував ОСОБА_4 на листування із фізичними особами і на представництво його інтересів у правовідносинах з фізичними особами. ОСОБА_1 зазначив, що про таке листування із ОСОБА_3 він не знав до того, як ознайомився із матеріалами реєстраційної справи, що були витребувані судом в даному провадженні. Разом з тим, нотаріус безпідставно прийняла рішення про державну реєстрацію прав 12.09.2016 року, не дотримавшись завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про погашення заборгованості, що є безумовною підставою для скасування рішення нотаріуса як державного реєстратора. Також позивач ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 набув права вимоги за іпотечним договором вже після скасування судом свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на об`єкт, який був предметом іпотеки. Разом з тим, об`єкт, площею 2224,6 кв.м. в іпотеку не передавався і його реконструкція відбулась вже після даного судового процесу. Таким чином, нотаріус не встановила відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться в Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться в поданих документах, а такі відомості різняться не тільки у площі і конфігурації об`єкту, а й щодо правовстановлюючих документів.

В судове засідання 05.11.2020 року позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Також повідомив про розірвання угод про надання правничої допомоги із адвокатами Задарко Ю.М. та Воловодівським І.В., подав копії відповідних договорів від 27.10.2020 року. В підготовчих засіданнях позивач і представники позивача позовні вимоги підтримали відповідно до обставин, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І. позов не визнала, подала відзив (а.с. 49-51 т.3). Свою позицію обґрунтовувала тим, що оскаржуване рішення прийняте нею з дотриманням Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, ст. 37 Закону України «Про іпотеку», розділів 5, 6 Іпотечного договору. ОСОБА_3 як іпотекодержателем нерухомого майна було реалізовано позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання вимог за кредитним договором від 21.02.2011 року. Стягувачем було подано копію листа-вимоги від 26.08.2016 року до ФОП ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості і усунення порушень, а також копію листа-відповіді ОСОБА_1 в особі його представника від 28.08.2016 року, згідно якої представник повідомив, що вимога ОСОБА_3 виконана не буде і залишається без задоволення. Тому на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотечного застереження в договорі щодо нерухомого майна, вона прийняла рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на нежитлові будівлі і споруди, а також на земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 . Також вона врахувала, що відповідно до п. 1.4 договору іпотеки проведення реконструкції чи ремонту предмета іпотеки не змінює правовідносин сторін за договором, тому іпотека поширюється і на таку добудову (реконструкцію), незалежно від того, чи внесені зміни до договору. Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлові будівлі і споруди, площею 965 кв.м. і нежитлові будівлі і споруди, площею 2224,6 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , мають однаковий реєстраційний номер - 6, тому вона вважає, що зазначені будівлі є предметом іпотеки.

В судовому засіданні відповідач Гембарська С.І. та її представник ОСОБА_6 заперечили щодо позовних вимог, підтримали письмовий відзив на позов (а.с. 49-51 т.3). Представник повідомив, що незалежно від того, чи були внесені зміни до договору іпотеки у зв`язку із добудовою предмета іпотеки, у разі, якщо об`єкт нерухомості не виділений в натурі, іпотека поширюється і на таку реконструкцію. Крім того, нотаріусу була надана відповідь ОСОБА_1 про те, що він не визнає суму боргу, тому і не буде погашати її, разом з тим, вказав на право кредитора і іпотекодержателя застосувати всі можливі заходи для стягнення заборгованості у законний спосіб. Оскільки письмова відповідь була надана в 30-денний термін, нотаріус правомірно реалізувала п. 6.1, 6.3 договору щодо іпотечного застереження. Всі докази в підтвердження правильності позиції нотаріуса містяться у реєстраційних справах. Унотаріуса не було підстав для відмови в державній реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нежитлові будівлі та споруди, площею 2 224,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,9792 га.

В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 - адвокат Оськін Ю.В. проти задоволення позовних вимог заперечив. Надав письмові пояснення із доказами (а.с. 176-179 т.3). Суду пояснив, що ОСОБА_3 , як кредитор, реалізував своє право на позасудовий порядок на звернення стягнення на предмет іпотеки і набув право власності на нерухоме майно. В подальшому відчужив майно на користь ОСОБА_2 . Просив врахувати, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2016 року у справі № 127/22084/16-ц було вирішено усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні нежитловими будівлями, площею 2224, 6 кв.м. та земельною ділянкою, площею 0,9792 га і зобов`язано ОСОБА_1 звільнити вказане нерухоме майно. Судом було встановлено, що саме ОСОБА_3 є законним власником нерухомого майна. Крім того, рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.02.2020 року у справі №902/797/16 було відмовлено в задоволенні заяви арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП ОСОБА_1 ) - ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання недійсними правочинів при оформленні за ОСОБА_3 права власності на нежитлові будівлі і земельну ділянку, витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 вказаних об`єктів і визнання за ОСОБА_1 права власності на вказані об`єкти. Суд дійшов висновку про правомірність набуття ОСОБА_3 у власність спірного нерухомого майна. Оскільки реконструкція об`єкта відбулась після передання майна в іпотеку, то всі новоутворені площі цієї будівлі увійшли до предмета іпотеки і власник будівлі після звернення стягнення на майно мав право вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо збільшення їх площі. Також в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа № 127/6266/17, в якій суд дійшов висновку, що придбання ОСОБА_3 , ОСОБА_8 спірного нерухомого майна та реєстрація нотаріусом Гембарською С.І. права власності на майно є правомірним і не може вважатись, що майно вибуло з володіння ОСОБА_9 не з його волі. Крім того, вважає, що оскільки кредитні правовідносини виникли між ПАТ «Златобанк» та ФОП ОСОБА_1 , то спір щодо виконання договору іпотеки слід розглядати в порядку господарського судочинства.

В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 - адвокат Зажирко Ю.Д. проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечив, надав письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 56-59 т.3). Зауважив, що доводи та вимоги ОСОБА_1 є надуманими, він не є належним позивачем у справі. Рішенням Вінницького районного суду від 26.02.2013 року було скасовано правовстановлюючий документ на право власності ОСОБА_1 на майно, яке було передано ним в іпотеку - нежитлові будівлі, площею 965 кв.м., тому права його не порушені і захисту в обраний ним спосіб не підлягають. Відповідного висновку також дійшов Господарський суд Вінницької області у справі № 902/797/16. Також господарський суд зазначив про правомірність набуття ОСОБА_3 права власності на нежитлові будівлі і земельну ділянку. Твердження позивача про «недотримання нотаріусом 30-денного строку для виконання вимоги боржником» також є безпідставним, оскільки представник ОСОБА_1 у визначений строк дав відповідь, що ОСОБА_1 погашати борг не буде і така відповідь є в матеріалах реєстраційної справи. Також просив врахувати ряд рішень Вінницького міського суду Вінницької області, якими було встановлено правомірність дій нотаріуса щодо реєстрації права власності на іпотечне майно за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Зокрема, рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь кредитора за договором від 21.02.2011 року, про заміну стягувача - з ПАТ «Златобанк» на ОСОБА_3 , про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні нежитловими будівлями, площею 2224,6 кв.м. і земельною ділянкою, площею 965 кв.м. Останнє рішення було пред`явлене до виконання і добровільно виконане ОСОБА_1 . Дані обставини свідчать про те, що ще до набуття ОСОБА_2 права власності на вказані об`єкти нерухомого майна позивач ОСОБА_1 добровільно передав права на майно іпотекодержателю. Сплачені ОСОБА_2 кошти за договором купівлі-продажу від 31.01.2017 року направлені на погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору від 21.02.2011 року. Тому вважає, що права позивача не порушені і в задоволенні позову слід відмовити.Також зазначив, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами спір виник що виник при виконанні правочину в господарській діяльності, сторонами якого були ПАТ «Златобанк» та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою Вінницького міського суду від 20.11.2017 року було відкрито провадження у справі № 127/24817/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 31).

21.12.2017 року постановлена ухвала про витребування доказів - реєстраційних справ на нежитлові будівлі та земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с. 46 т.1).

09.01.2018 року зупинене провадження у справі до перегляду ухвали про відкриття провадження у справі від 20.11.2017 року в апеляційному провадженні (а.с. 54 т.1).

13.03.2018 року Апеляційним судом Вінницької області скасовано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2017 року про відкриття провадження у справі, а справу направлено до Шевченківського райсуду м. Києва за підсудністю (а.с. 91-93 т.1).

27.03.2018 року справу прийнято до розгляду Шевченківським райсудом м.Києва, відкрите загальне провадження і призначене підготовче засідання на 13.06.2018 року (а.с. 99-100 т.1).

30.01.2019 року Верховним Судом скасовано постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13.03.2018 року, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2017 року залишено без змін (а.с. 142-145 т.1).

10.04.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області відновлене провадження у даній справі та призначене підготовче засідання на 20.05.2019 року (а.с. 148 т.1).

10.06.2019 року в підготовчому засіданні залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 та повторно витребувано докази з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради - реєстраційні справи на нежитлові будівлі та земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с. 212 т.1).

16.09.2019 року в підготовчомузасіданні постановлена ухвала про витребування доказів у справі з відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації - реєстраційні справи на нежитлові будівлі та земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с. 19 т.2).

09.10.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області в підготовчому засіданні постановлена ухвала про відмову в закриттіпровадження у справі (а.с. 54-56 т.2).

18.10.2019 року постановлена ухвала про витребування доказів з КП "ВМБТІ" (а.с. 130 т.2).

11.11.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області постановлена ухвала про зупинення провадження в цивільній справі № 127/24817/17 до перегляду в апеляційному провадженні ухвали від 09.10.2019 року (а.с. 140-141 т.2).

26.11.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області поновлене провадження у даній справі і призначене підготовче засідання на 17.12.2019 року (а.с. 155 т.2).

17.12.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання представників відповідача і третьої особи про зупинення провадження у справі (а.с. 171-171).

17.12.2019 року витребувано докази з Департаменту адмінпослуг Вінницької міської ради та з Вінницької районної державної адміністрації (а.с. 173 т.2).

23.01.2020 року ухвалою Верховного Суду витребувані матеріали цивільної справи № 127/24817/17 в зв`язку з відкриттям касаційного провадження у даній справі (а.с. 194-195 т.2).

29.01.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області зупинене провадження у даній справі до перегляду Верховним Судом ухвали Вінницького апеляційного суду від 12.11.2019 року про повернення апеляційної скарги (а.с. 199 т.2).

27.01.2020 року відкрите касаційне провадження за скаргою відповідача на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20.11.2019 року (а.с. 260 т.2).

14.02.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області матеріали справи № 127/24817/17 направлені до Верховного Суду (а.с. 266 т.2).

24.03.2020 року постановою Верховного Суду касаційні скарги відповідача та третьої особи залишені без задоволення, а ухвали Вінницького апеляційного суду від 12.11.2019 року, 20.11.2019 року залишені без змін (а.с. 268-273 т. 2).

17.04.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області поновлене провадження у справі № 127/24817/17 та призначене підготовче засідання на 25.05.2020 року.

24.07.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області постановлена ухвала про залучення ОСОБА_3 до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (а.с. 31-32 т.3).

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи та реєстраційних справ на об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_1 подав позов як фізична особа і вважає, що його права підлягають захисту саме як фізичної особи, за якою було зареєстроване право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,9792 га, кадастровий номер :01:006:0115 і нежитлові приміщення, загальною площею 2224,6 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи склад учасників розгляду, характер спірних правовідносин, суд вважає, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з приводу виконання кредитного договору та договору іпотеки, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на 12.09.2016 року (на момент прийняття рішення нотаріусом), Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року.

Судом встановлено, що 21.02.2011 року між ПАТ «Златобанк» та ФОП ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25/11-КL, відповідно до якого банк надав позивачу кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в сумі 2 500 000 грн. строком до 20.02.2012 року.

21.02.2011 року, для забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору № 25/11-КL від 21.02.2011 року та додаткових угод до нього, між ПАТ «Златобанк» та ФОП ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 133 (т. 1 а.с. 9-15).

Згідно договору предметом іпотеки є: нежитлові будівлі та споруди, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 965 кв.м., реєстр. № 32429547, що належать іпотекодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди, виданого на підставі рішення Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.03.2004 року № 40; земельна ділянка, загальною площею 0,9792 га з цільовим призначенням - для промислового використання, розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0115, належна іпотекодавцеві на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 273702, виданого управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі Вінницької області на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2006 року.

Зокрема, у п.1.4 договору іпотеки сторонами було визначено, що предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма комунікаціями, складовими частинами, приналежностями, зокрема, але не виключно, з кабельними лініями, водопроводом, електролініями, газопроводами тощо. Проведення реконструкції чи ремонту предмета іпотеки не змінює правовідносин сторін за цим договором.

Відповідно до п. 5.1 договору іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки (в цілому чи будь-якої його частини) у випадках невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання або порушення порядку їх виконання, та інших випадках, передбачених основним зобов`язанням, цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 5.4 визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотеко держателя.

Пунктом 5.5. договору визначено, що у разі порушення іпотекодавцем умов основного зобов`язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про усунення порушення не пізніше 30-денного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України «Про іпотеку».

Застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя визначене розділом 6 договору іпотеки.

Так, відповідно до п. 6.1 сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.3 сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом:

-передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (в цілому чи будь-якої його частини) в рахунок виконання іпотекодавцем основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;

-продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки ( в цілому чи будь-якої його частини) будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та направлення вирученої суми на погашення заборгованості за основним зобов`язанням.

У випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки ( в цілому чи на будь-яку його частину), застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (п. 6.4 договору).

Відповідно до п. 6.5 договору іпотекодавець має право виконати основне зобов`язання, включаючи усі витрати, понесені іпотекодержателем та третіми особами у зв`язку з проведенням звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину), протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цього пункту.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.02.2013 року (т. 2 а.с. 27-29) визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 , видане на підставі рішення Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.03.2004 року № 40. Зобов`язано КП «ВООБТІ» вчинити дії по скасуванню запису в державному реєстрі нерухомого майна про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 (реєстр. № 32429547).

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 08.04.2013 року (т. 2 а.с. 30-31) рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.02.2013 року в частині задоволення позову про зобов`язання КП «ВООБТІ» вчинити дії по скасуванню запису в державному реєстрі нерухомого майна про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 (реєстр. № 32429547) - скасовано. В цій частині ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно матеріалів реєстраційної справи №6 на об`єкт нерухомого майна - нежитлових будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , 13.08.2013 року Реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області Кравчуку В.І. видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 2224,6 кв.м., в АДРЕСА_1 . Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.08.2013 року та технічного паспорту на об`єкт відбулась реконструкція механічного цеху та капітальний ремонт виробничо-складських приміщень по АДРЕСА_1 , замовник - ФОП ОСОБА_1 . Загальна площа будівель 2224,6 кв.м. Право власності ОСОБА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2013 року. До реєстру перенесено запис щодо обтяження майна іпотекою, іпотекодержателем є ПАТ «Златобанк» за договором іпотеки від 21.02.2011 року.

19.08.2016 року між ПАТ «Златобанк» та ТВ «УМ Факторинг» () укладено договір № 667 про відступлення права вимоги за іпотечним договором.

Відповідно умов п.1.1 зазначеного договору, первісний іпотекодержатель - ПАТ «Златобанк» відступає новому іпотекодержателю «ТОВ «УМ Факторинг» своє право вимоги за наведеним вище іпотечним договором. П.1.2 договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором перебачено, що цей договір укладено на підставі ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» в зв`язку з тим, що між новим іпотекодержателем та первісним іпотекодержателем укладено договір про відступлення права вимоги № У-25/11-КL від 19.08.2016 року за основним договором. Внаслідок укладення цього договору до нового іпотекодержателя переходять усі права первісного іпотекодержателя за іпотечним договором, який забезпечує вимоги за основним договором. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 667 (а.с. 23-25 т. 1).

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні зміни щодо іпотекодержателя.

25.08.2016 року міжТОВ «УМ Факторинг» та ОСОБА_3 був укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 691 (т.1 а.с. 26-28).

12.09.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інд. № 31344788, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 2 224,6 кв.м. (інф.довідка №68214662 від 15.09.2016 року) та земельну ділянку, кадастровий номер :01:006:0115, за адресою АДРЕСА_1 (інф.довідка № 79332556 від 01.02.2017 року). Підставою виникнення у ОСОБА_3 права власності на нежитлові будівлі та земельну ділянку є рішення про державну реєстрацію № 31344788від 12.09.2016 року.

Підставою для прийняття приватним нотаріусом Гембарською С.І. оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , як іпотекодержателем нерухомого майна, стали наступні документи: «Іпотечний договір № 133 від 21.02.2011 року, видавник приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Дробаха В.О.; договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер 667, виданий 19.08.2016 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І.; договір відступлення права вимоги за договором іпотеки серія номер 691, виданий 25.08.2016 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І.; копія довіреності серія, номер 4207, видана 23.12.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А.; опис листа б/н, виданого 26.08.2016 року Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта»; лист-повідомлення боржника б/н від 28.08.2016 року, видавник ОСОБА_4 , лист-вимога б/н, виданий 26.08.2016 року, видавник Марамон Г.В.».

Таким чином, ОСОБА_3 , як іпотекодержатель, реалізував позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання вимог за основним зобов`язанням, в порядку, що врегульований розділом 6 іпотечного договору від 21.02.2011 року. За договором купівлі-продажу від 31.01.2017 року право власності на нежитлові будівлі, площею 2224,6 кв.м. і на земельну ділянку, площею 0,9792 га, зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с. 19-20 т.1).

Обґрунтовуючи позові вимоги ОСОБА_1 зазначив, що нотаріусом прийняте рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на предмет іпотеки без доказів щодо направлення відповідної вимоги боржнику і до збігу 30-денного строку для виконання цієї вимоги, а також відносно майна, площею 2224,6 кв.м., яке не було предметом іпотеки за договором від 21.02.2011 року, тому підлягає визнанню незаконним і скасуванню.

Суд вважає таке твердження необґрунтованим.

Відповідно до п. 40 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1)копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2)документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3)заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

На підставі матеріалів реєстраційної справи № 6 щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд за АДРЕСА_1 , було встановлено, що письмова вимога від ОСОБА_3 була адресована ОСОБА_1 26.08.2016 року із пропозицією погасити прострочену заборгованість за кредитом на суму 9 669 327,09 грн. В разі невиконання вимоги протягом 30 днів з моменту отримання листа-вимоги кредитор матиме право на звернення стягнення на заставне майно.

28.08.2016 року від представника ОСОБА_1 за дорученням - Сувалова В.О. була надіслана відповідь ОСОБА_3 про те, що 27.08.2016 року ОСОБА_1 отриманий лист щодо погашення заборгованості, з розміром якої ОСОБА_1 не погоджується. ОСОБА_1 не буде погашати заборгованість, а тому ОСОБА_3 вправі застосувати усі можливі заходи для стягнення заборгованості виключно у спосіб, визначений законодавством. Представник ОСОБА_4 діяв по довіреності від 23.12.2015 року, яка посвідчена нотаріусом, на представництво інтересів ОСОБА_1 з будь-яких питань, що стосуватимуться його. Обмежень на вчинення дій в довіреності не визначено.

Таким чином, на виконання вимог п. 5.5, п. 6.4 іпотечного договору боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_10 надав в установлений строк відповідь на лист-вимогу ОСОБА_3 та повідомив, що не буде погашати заборгованість і кредитор вправі застосувати всі можливі заходи для стягнення заборгованості.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що відповідно до п. 6.5 іпотечного договору протягом 30-денного строку з моменту отримання вимоги кредитора він виконав повністю або частково зобов`язання по кредитному договору, а також не надав доказів того, що мав намір виконати таке зобов`язання в інший строк.

Таким чином, оскільки боржник був обізнаний із вимогою кредитора, надав письмову відповідь протягом 30 днів з дня вручення вимоги, тобто висловив свою позицію щодо вимог кредитора, не надав доказів виконання свого зобов`язання в інший строк та іншим способом, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. при прийнятті рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на іпотечне майно не було порушено вимогиЗакону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року).

Щодо іншої підстави позовних вимог ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Предметом іпотеки по договору від 21.02.2011 року були нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 965 кв.м., по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди, виданого Вінницько-Хутірською сільрадою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконкому від 26.03.2004 року № 40.

Пунктом 1.4 іпотечного договору визначено, що предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма комунікаціями, складовими частинами, приналежностями, зокрема, але не виключно, з кабельними лініями, водопроводом, електролініями, газопроводами тощо. Проведення реконструкції чи ремонту предмета іпотеки не змінює правовідносин сторін за цим договором.

Оглянувши матеріали реєстраційної справи № 6 щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 була проведена саме реконструкція нежитлової будівлі, загальною площею 965 кв.м., за згодою іпотекодержателя - АТ «Златобанк» і 01.08.2013 року в ІДАБК у Вінницькій області була зареєстрована декларація про готовність до експлуатації реконструйованого об`єкту та виробничо-складських приміщень після капітального ремонту по АДРЕСА_1 , загальною площею 2284,7 кв.м. Згідно матеріалів технічного паспорту загальна площа приміщень - 2224,6 кв.м.

13.08.2013 року реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області видане ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 2224,6 кв.м. по АДРЕСА_1 . Право власності на об`єкт зареєстроване 05.03.2013 року. Також до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перенесений запис про іпотеку на підставі договору від 21.02.2011 року.

Твердження позивача, що даний об`єкт є новоствореним, тому на нього не поширюється іпотека, є неправильним, оскільки новоствореним об`єктом нерухомості може вважатись виключно такий, що був створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто, неможливо визнати новоствореним нерухомим майном об`єкт нерухомого майна, що являє собою вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами (наведена правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18.04.2018 року у справі № 910/4650/17). Тому, незалежно від того, чи були внесені зміни до договору іпотеки у зв`язку з перебудуванням, добудовою тощо предмета іпотеки, чи ні, у разі, якщо об`єкт нерухомості не виділений в натурі, іпотека поширюється й на таку реконструкцію. Аналогічні правові позиції Верховного Суду викладені в постановах від 18.04.2018 у справі № 910/4650/17, від 04.09.2019 у справі №301/660/16-ц з посиланням на правову позицію в ухвалі Верховного Суду України від 20.04.2011 у справі № 6-61027св10 в постанові 10 грудня 2019 року у справі № 910/15584/16.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 965 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1 та нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 2224,6 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1 мають однаковий реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6 (відповідають номеру реєстраційної справи у паперовій формі, що була оглянута судом). У вказаних довідках наявна інформація про державну реєстрацію іпотек, а саме, що іпотекодавцем є ОСОБА_1 , іпотекодержателем є АТ «Златобанк», а в подальшому - ОСОБА_3 , запис про іпотеку 289714.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (станом на 12.09.2016 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 5 статті 12 Закону визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Відповідно до ст. 15 Закону реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених ст. 14 цього Кодексу.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

-відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

-відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

-відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

-наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

-наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав».

В силу приписів ст. 37 цього Закону рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Враховуючи обставини даної справи, а також наведені норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також враховуючи наявність відомостей в Державному реєстрі прав щодо об`єкта нерухомого майна 6, які в силу ст. 12 цього Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою - нежитлових будівель, загальною площею 2224,6 кв.м. по АДРЕСА_1 , що зареєстровані за ОСОБА_1 як іпотекодавцем цього нерухомого майна за іпотечним договором від 21.02.2011 року, суд дійшов висновку, що нотаріусом було дотримано порядку при реєстрації права власності за ОСОБА_3 .

Відомостей в реєстрі про скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_1 від 26.03.2004 року на нежитлові будівлі і споруди, площею 965 кв.м., немає.

Таким чином, позивач не довів, що рішення нотаріуса Гембарської С.І. суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку» і нотаріусом, як державним реєстратором, був порушений відповідний порядок при прийнятті рішення. В судовому засіданні було встановлено, що для прийняття рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на предмет іпотеки нотаріусу був наданий весь необхідний перелік документів, визначений Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року.

За наведених обставин підстав для відмови нотаріусом у реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного застереження не було.

Крім того, суд враховує, що спірні правовідносини пов`язані з реєстрацією майнових прав, що виникли на підставі договірних відносин між позивачем та третьою особою у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 в зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань. Реалізація іпотекодержателем ОСОБА_3 своїх прав щодо предмета іпотеки безпосередньо впливають на цивільні права ОСОБА_3 і на теперішнього власника нерухомого майна - ОСОБА_2 , проте клопотання про залучення вказаних осіб до участі в справі в якості відповідачів від позивача не надходило.

Відповідно до постанови ВП ВС від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не пред`явлені до належних відповідачів, що також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, а межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Враховуючи заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин справи, суть права, за захистом якого звернувся ОСОБА_1 , а також з огляду на те, що позивач не пред`явив вимог до всіх належних відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій державного реєстратора та про скасування записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно задоволенню не підлягають.

Також суд приймає до уваги, що 15.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/22084/16-ц ухвалене рішення,згідно якого усунуто перешкоди ОСОБА_3 в користуванні належним йому майном - земельною ділянкою, площею 0,9792 га, кадастровий номер :01:006:0115, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та розташованими на ній нежитловими будівлями та спорудами, загальною площею 2224,60 кв.м., шляхом звільнення цієї ділянки та приміщень ОСОБА_1 Вінницьким міським судом Вінницької області встановлена правомірність набуття ОСОБА_11 права власності на іпотечне майно, а ОСОБА_1 чинить перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні зазначеним майном. Суд дійшов переконання, що права ОСОБА_3 порушені і підлягають захисту саме в такий спосіб.

Крім того, згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 року у справі № 127/6266/17 було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про витребування майна - нежитлових будівель і споруд та земельної ділянка по АДРЕСА_1 . Суд дійшов висновку, що придбання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спірного майна здійснено правомірно, обставини щодо реалізації попереднім власником майна - ОСОБА_3 , реєстрація нотаріусом Гембарською С.І. за ним права власності на майно, що було передано ОСОБА_1 , в іпотеку, не може вважатись таким, що вибуло з володіння ОСОБА_1 неправомірно. При розгляді даної справи позивачі не заперечували правомірності набуття права вимоги ОСОБА_3 за кредитним договором, отримання права вимоги за іпотечним договором і, відповідно, права іпотечного застереження щодо отримання у власність ним об`єкта іпотеки на підставі рішення нотаріуса.

20.02.2020 року Господарським судом Вінницької області прийняте рішення у справі № 902/797/16 за заявою арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП ОСОБА_1 ) - ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів, витребування майна, визнання права власності на майно, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Судом також була встановлена правомірність набуття ОСОБА_3 у власність спірного нерухомого майна та продаж майна ОСОБА_2 , визнано, що він є належним правонаступником кредитодавця за основним договором та є належним правонаступником іпотеко держателя за іпотечним договором. Заявником не було надано суду доказів на підтвердження неправомірного вчинення ОСОБА_3 оформлення права власності на нерухоме майно, а тому відсутні підстави для визнання відповідного оформлення недійсним, витребування майна від ОСОБА_2 та визнання права власності на це майно за ОСОБА_1 .

Дані обставини щодо відсутності порушеного права позивача і щодо правомірності набуття права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в силу ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 2, 10, 11, 12, 15, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на 12.09.2016 року, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію прав та обтяжень, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Судовий збір залишити за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна, м. Київ, вул. М.Коцюбинського, 9/2;

третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Повне рішення складене 13.11.2020 року.

Суддя: