КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/954/20 Головуючий у 1 інстанції - Зінченко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Гаврюшенко К.О.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 11.08.2020 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Енергорезерв»,

ПрАТ «Страхова компанія «Нова»

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.08.2020 р. - відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Енергорезерв», ПрАТ «Страхова компанія «Нова» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В апеляційній скарзі позивач просить це рішення скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 13.11.2016 р. ОСОБА_2 близько 16 год. 55 хв., у Київській області на 43 км автодороги Київ-Знам`янка, керував автобусом «Еталон», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувавши дорожні та погодні умови, не обрав безпечну швидкість руху та інтервал, дистанцію, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «Івеко», д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем «Лексус», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Також, внаслідок ДТП, що сталася, завдано матеріальні збитки учасникам ДТП. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.3 б, 12.1, 13.1. ОСОБА_2 порушив вимоги правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно висновку експертного дослідження №584 по визначенню вартості матеріального збитку КТС, складеного експертом Рябченком В.І. від 22 грудня 2015 року, матеріальний збиток, причинений володільцю автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 790 189,82 грн.

Висновком експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №10000/18-54 від 03.10.2018 р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Лексус» ЕS350 д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, станом па час скоєння ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля та без такого, склала: 759160,13 грн.

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 25 квітня 2013 року автомобіль «Лексус» д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2016 р. виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Новіковою Н.М., ОСОБА_3 , 1942 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна є позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до матеріалів справи наданих позивачем при зверненні до суду, вина водія автобусу «БАЗ А079.20 «Еталон», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 у настанні ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль «Лексус»д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого на момент ДТП була матір позивача, встановлена лише 31.10.16 р.

Як вбачається з матеріалів справи, матір позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до того, коли у власника автомобіля «Лексус ЕS- 350», д.н.з. НОМЕР_3 , могло виникнути право вимоги до винної особи, у даному випадку до ОСОБА_2 .

Таким чином, виходячи з наданих суду матеріалів на момент смерті ОСОБА_3 не мала права (достатніх правових підстав) вимоги до будь-кого з учасників ДТП, а отже позивач, у свою чергу, як спадкоємець, не міг набути прав померлої матері щодо стягнення відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст.1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до абзацу другого ст.4, ст.ст. 66, 67 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно п.п.4.14. п.4. Глави 10. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково, серед іншого, перевіряє: склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Єдиним документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно, є свідоцтво про право на спадщину. Перед видачею свідоцтва нотаріус зобов`язаний перевірити склад спадкового майна, на підтвердження якого від спадкоємця витребовуються відповідні документи, які підтверджують факти, зазначені в заяві на отримання свідоцтва. Також нотаріус має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для перевірки складу спадкового майна.

Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст.ст.190, 192 ЦК України гроші та майнові (речові) права, як не споживана річ, відносяться до майна.

Таким чином страхове відшкодування (страхова виплата), що виплачує страховик за договором страхування та майнові права, які переходять до спадкоємця є майном. Склад спадкового майна вказується спадкоємцем в заяві на отримання свідоцтва про спадщину, підлягає обов`язковій перевірці нотаріусом і зазначається у свідоцтві про спадщину, яке є єдиним документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно.

Тому, вразі прийняття позивачем, як спадкоємцем, права на отримання страхового відшкодування або інших майнових прав, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а у даному випадку, стосовно відшкодування шкоди за ДТП, про яку йдеться у даній справі, такі права повинні бути обов`язково зазначені у свідоцтві про спадщину. Наявність таких прав можливо було встановити при зверненні позивача та/або нотаріуса до відповідача.

Позивачем (представником позивача) до суду не надано доказів на підставі якого було б можливо підтвердити факт звернення позивача або нотаріуса до відповідача ПрАТ СК «Енергорезерв».

Позивачем надано свідоцтво про спадщину за законом, видане на ім`я позивача та надане позивачем, в якому зазначено, що до складу спадщини, на яку видане свідоцтво входить страхове відшкодування по страховій події в сумі 50 000,00 грн., належність якого спадкодавцю перевірено на підставі листа ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 28.07.16 р.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що на момент відкриття спадщини спадкодавець не мав прав з відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля «Леусус ЕS-350», д.н.з. НОМЕР_3 , а позивач як спадкоємець не міг прийняти та не прийняв у складі спадщини будь-яких прав на звернення з даним позовом.

Більше того, на момент отримання свідоцтва про спадщину, на яке позивач посилається як на підставу звернення з даним позовом, і позивач, і нотаріус були обізнані і мали необхідний обсяг знань про наявність/відсутність правових підстав включення права вимоги до складу спадщини.

Так, заперечуючи проти позову представник відповідача, зокрема, зазначав, що згідно ст.9 Закону України «Про страхування»визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума,яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. ст. 190, 192 ЦК Українигроші та майнові (речові) права, як не споживана річ, відносяться до майна.

Виходячи з вказаного страхове відшкодування(страхова виплата), що виплачує страховик за договором страхування та майнові права, які переходять до спадкоємця ємайном. Склад спадкового майна вказується спадкоємцем в заяві на отримання свідоцтва про спадщину, підлягає обов`язковій перевірці нотаріусом і зазначається у свідоцтві про спадщину, яке є єдиним документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно.

Тому, в разі прийняття скаржником як спадкоємцем права на отримання страхового відшкодування або інших майнових прав, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а у даному випадку стосовно відшкодування шкоди за ДТП, про яку йдеться у даній справі, такі права повинні бути обов`язково зазначені у свідоцтві про спадщину. Наявність таких прав можливо було встановити при зверненні скаржника та/або нотаріуса до відповідачів.

Проте, всупереч зазначених умов ні скаржник, ні нотаріус до відповідача не зверталися.

Також, в матеріалах справи знаходиться свідоцтво про спадщину за законом, видане на ім`я скаржника, в якому зазначено, що до складу спадщини, на яку видане свідоцтво, входить страхове відшкодування по страховій події в сумі 50 000.00 грн., належність якого спадкодавцю перевірено на підставі листа ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 28.07.16 р.

Такі доводи сторони відповідача є слушними.

Що стосується доводів сторони позивача щодо пропуску строку позовної давності, то суд, постановлюючи рішення виходив з наступного.

Так, при зверненні до суду позивачем зазначено доводи з яких виходить, що водій автобусу «БАЗ А079.20 «Еталон», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 був визнаний винним за ст. 124 КУпАП України лише через одинадцять місяців після ДТП., підстави, якими позивач обґрунтував свої вимоги при звернені до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ФОП - ОСОБА_4 - було перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП - ОСОБА_4 , існуючу на той час судову практику, а саме, положення ч.2 ст.1187 ЦК України, роз`яснення п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відмова позивачу в задоволенні позовних вимог у зв`язку з відступленням Великою Палатою Верховного Суду від правової позиції, викладеної раніше Верховним Судом України.

З наданої позивачем постанови Обухівського районного суду Київської області у справі 372/2917/16-п слідує, що водій автобусу «Еталон», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні ДТП, яка сталася 13.11.2016 р., не дивлячись на те, що ДТП, про яку йдеться, сталася 13.11.2015 р., адміністративне стягнення накладене в межах строків, визначених ст.38 КУпАП. Тому, посилання позивача на постанову суду, а тим більше, на термін притягнення ОСОБА_2 до відповідальності суд вважає безпідставним.

Крім того, позивач зазначає, що в межах позовної давності він звернувся до суду вперше з позовом до ФОП ОСОБА_4 як роботодавця ОСОБА_2 , однак, надані докази представником відповідача суперечать доводам позивача.

Як слідує з наявних у справі доказів, перед цим, 30.01.2017 р. позивач вперше звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.ст.55, 59, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Таким чином, суд правильно вважав, що при зверненні до суду позивач був і є вільним у своєму виборі захисника, в обґрунтуванні своїх вимог, вибору підстав та способу захисту свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261, ч.1 ст.262 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦК України визначено підстави зупинення перебігу строку позовної давності.

У разі виникнення зазначених обставин перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин.

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тому, суд правильно вважав, що виходячи із змісту зазначених норм, якими врегульовані відносини, що виникають із строку позовної давності, та з огляду на зазначені позивачем причини пропущення цього строку, - позивачем не наведена жодна причина, яка зумовила б зміну порядку обчислення перебігу строку позовної давності, зупинення його перебігу чи переривання, або яку суд міг би визнати поважною, враховуючи також, що ДТП сталась 13.11.2015 року, а строк звернення до суду з позовною заявою сплив 13.11.2018 року.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 11.08.2020 р.- залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27.11.2020 р.

Головуючий :

Судді :