КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 377/300/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13690/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Теремецької Н.Ф., по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація «Чорнобильської АЕС», Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме видати їй встановленої форми довідку про стаж роботи, що враховується для виплати щомісячної доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, вивільненим у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 1155 від 13 вересня 2001 року, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с. 3-6).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 20 листопада 1995 року по 26 грудня 2018 року працювала на ДСП «Чорнобильська АЕС» та була звільнена з роботи у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської АЕС з експлуатації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 25 лютого 2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з пакетом документів для призначення пенсії за віком. Під час прийняття документів орган Пенсійного фонду України видав позивачу розписку-повідомлення із зазначенням прийнятих документів (доданих до заяви), а також письмово навів перелік документів, необхідних для призначення пенсії, та встановив строк для їх додаткового подання. Одним із документів, визначених органом Пенсійного Фонду України, як таким, який необхідно подати в установлений строк, була зазначена довідка про стаж роботи для встановлення доплати до пенсії. Довідка видається адміністрацією Чорнобильської АЕС за погодженням з профспілковим комітетом станції. У зв`язку з цим позивач 24 лютого 2020 року звернулася з заявою до відповідача з проханням надати довідку про стаж роботи для встановлення доплати до пенсії. Листом № 1112/20 від 27 лютого 2020 року відповідач відмовив у видачі довідки позивачу мотивуючи тим, що право на надання щомісячної доплати до пенсії мають непрацюючі пенсіонери, вивільнені у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС, а на дату звільнення позивача з роботи - 26 грудня 2018 року вона не була пенсіонером, тому видати позивачу довідку про стаж роботи, що враховується для виплати щомісячної доплати до пенсії, не є можливим. Зазначала, що відмовляючи у видачі довідки, відповідач перебрав на себе непритаманну йому функцію визначення наявності або відсутності у особи права на отримання доплати до пенсії. Посилаючись на ст. 12 Закону України «Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблоку цієї АЕС на екологічно безпечну систему» та п. 3 Постанови № 1155 від 13 вересня 2001 року «Про встановлення щомісячної доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, вивільненим у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС», позивач вважає, що відповідач перешкоджає їй в отриманні встановленої державою гарантії у вигляді щомісячної доплати до пенсії.

У відзиві на позовну заяву представник ДСП «Чорнобильська АЕС» Стужна В.М. просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Посилаючись на ст. 12 Закону України «Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблоку цієї АЕС на екологічно безпечну систему» зазначала, що законодавець визначив чіткі передумови за наявності яких держава забезпечує працівникам Чорнобильської АЕС додаткові соціальні гарантії, зокрема для отримання щомісячної доплати до пенсії: працівник має бути працевлаштований на Чорнобильську АЕС до 15 грудня 2000 року; підстава вивільнення з роботи - у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської АЕС з експлуатації; на момент вивільнення мати право на отримання пенсії та не отримувати інших доходів, крім пенсії. У разі працевлаштування, пенсіонер втрачав право на отримання щомісячної доплати до пенсії. Вказувала, що ОСОБА_1 на день звільнення 16 грудня 2018 року не була пенсіонером і не мала права на пенсію, як на загальних, так і на пільгових умовах або по інвалідності, тому вона не має права на отримання щомісячної доплати до пенсії, у зв`язку з чим відсутні підстави для видачі довідки (а.с. 69-70).

ОСОБА_1 подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що наведена у відзиві інформація не спростовує факт протиправної поведінки відповідача, яка порушує право позивача на соціальний захист, встановлений державою, а лише доводить його. Позивач звертає увагу, що надання оцінки відповідачем відсутності у позивача права на щомісячну доплату до пенсії не входить до статутних функцій відповідача, якою не передбачена організація та здійснення пенсійного забезпечення, оскільки лише у виключній компетенції уповноваженого державного органу, а саме органів Пенсійного фонду України знаходиться право прийняття рішення про надання/призначення пенсій та доплат до них, або відмови у цьому (а.с. 77-78).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено (а.с. 98-106).

Не погодившись з рішенням суду, 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 114-120).

В апеляційній скарзі зазначала, що визначення наявності або відсутності в особи права на доплату до пенсії, призначення такої доплати або відмова у цьому відноситься до виключної компетенції відповідного органу Пенсійного фонду України. Вказувала, що суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення закону, який регулює відносини між сторонами спору. Фактично рішенням суду та діями відповідача вона позбавлена права звернутися до органу Пенсійного фонду України, передати встановлену законом довідку для прийняття органом рішення щодо призначення чи відмови у призначенні щомісячної доплати до пенсії. Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про те, що оскільки вона не була пенсіонером на час вивільнення, то не має права на пенсію, оскільки надання державою соціальної гарантії у вигляді щомісячної доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, вивільненим у зв`язку з закриттям Чорнобильської АЕС пов`язано з фактом вивільнення у зв`язку з такою обставиною.

Представник відповідача Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» - Стужна В. подала відзив, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с. 141-151).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи,які берутьучасть усправі, досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази, у т.ч. розміщенням повідомлення на офіційному веб-сайті Судової влади України, телефонограмами та повідомленнями електронною поштою, що забезпечує фіксацію такого повідомлення (а.с. 129-140, 152-164, 166-179).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 в період з 20 листопада 1995 року по 26 грудня 2018 року працювала на різних посадах на ДСП «Чорнобильська АЕС» (а.с. 7-16).

Відповідно до наказу в.о. генерального директора ДСП «Чорнобильська АЕС» № 136 ос від 10 грудня 2018 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 звільнено 26 грудня 2018 року з роботи на ДСП «Чорнобильська АЕС» у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської АЕС з експлуатації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за заявою працівника (а.с. 17).

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до в.о. директора ДСП «Чорнобильська АЕС» з проханням видати довідку про стаж роботи для встановлення доплати до пенсії (а.с. 20).

25 лютого 2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додала документи, необхідні для призначення пенсії. Під час прийняття документів орган Пенсійного фонду України видав позивачу розписку-повідомлення із зазначенням прийнятих документів (доданих до заяви), а також письмово позивачу було доведено перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії та встановлено строк для їх додаткового подання до 25 травня 2020 року. Одним із документів, визначених органом Пенсійного фонду України, як таким, який необхідно подати у встановлений строк є довідка про стаж роботи для встановлення доплати до пенсії (а.с. 18-19).

Листом № 1112/20 від 27 лютого 2020 року ДСП «Чорнобильська АЕС» відмовлено у видачі зазначеної довідки та зазначено, що ОСОБА_1 на день звільнення не була пенсіонером, тому довідку про стаж роботи, що враховується для виплати щомісячної доплати до пенсії є неможливим (а.с. 21).

28 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до в.о. генерального директора ДСП «Чорнобильська АЕС» з проханням видати довідку з місця роботи за період роботи з 1995 року по 2018 рік (а.с. 49).

29 травня 2020 року ДСП «Чорнобильська АЕС» було видано ОСОБА_1 довідку про роботу на підприємстві відповідача із зазначенням періоду роботи, що вона 20 листопада 1995 року прийнята в ДСП «Чорнобильська АЕС» та звільнена 26 грудня 2019 року у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської АЕС з експлуатації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 80).

Метою Закону України «Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблока цієї АЕС на екологічно безпечну систему» є регулювання особливостей правовідносин під час подальшої експлуатації та дострокового зняття з експлуатації енергоблоків Чорнобильської АЕС, перетворення зруйнованого четвертого енергоблока цієї АЕС на екологічно безпечну систему та забезпечення соціального захисту персоналу Чорнобильської АЕС, а також особливостей оподаткування суб`єктів підприємницької діяльності, здійснення діяльності яких пов`язане з цим.

За змістом ст. 12 вказаного Закону держава забезпечує працівникам Чорнобильської АЕС, які влаштувалися на роботу до 15 грудня 2000 року і які вивільняються з роботи у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської АЕС з експлуатації, додаткові гарантії щодо:

а) надання у разі припинення трудового договору одноразової допомоги в розмірі не менше середнього місячного заробітку;

б) надання одноразової матеріальної допомоги в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі їх переселення в іншу місцевість;

г) надання щомісячної доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, вивільненим у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС, у порядку та розмірі, визначених Кабінетом Міністрів України.

Фінансування витрат на компенсації та гарантії, зазначені у пунктах «а», «б», «в», «г» частини другої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на здійснення заходів, пов`язаних з виведенням з експлуатації Чорнобильської АЕС.

На виконання пункту «г» частини другої статті 12 Закону України «Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблока цієї АЕС на екологічно безпечну систему» Кабінетом Міністрів України винесено постанову «Про встановлення щомісячної доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, вивільненим у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС» від 13 вересня 2001 року № 1155.

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що розмір щомісячної доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які на 15 грудня 2000 року перебували в трудових відносинах з Чорнобильською АЕС на постійній основі (крім сумісників) і мають право на отримання пенсії як на загальних, так і на пільгових умовах, а також по інвалідності і вивільнені у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС, становить при стажі роботи на цій станції до 5 років 237,25 гривні. За кожний наступний повний рік роботи щомісячна доплата збільшується на 47,45 гривні. Максимальний розмір щомісячної доплати не може перевищувати 949 гривень. Щомісячна доплата виплачується за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів, пов`язаних із виведенням Чорнобильської АЕС з експлуатації.

Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2001 року № 1155 стаж роботи, що враховується для виплати щомісячної доплати, обчислюється на підставі довідки, яка видається в установленому законодавством порядку адміністрацією Чорнобильської АЕС за погодженням з профспілковим комітетом станції.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 влаштувалася на роботу в ДСП «Чорнобильська АЕС» до 15 грудня 2000 року і була вивільнена з роботи у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської АЕС з експлуатації, тому бажала отримати щомісячну доплату до пенсії непрацюючим пенсіонерам, вивільненим у зв`язку із закриттям Чорнобильської АЕС, у порядку та розмірі, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, позивачка ОСОБА_1 не заперечувала того, що під час звільнення з роботи в грудні 2018 року вона не набула права на пенсію.

З метою призначення пенсії та отримання до неї доплати у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України, проте, для призначення пенсії не було достатньо документів, зокрема, довідки про стаж роботи для встановлення доплати до пенсії (а.с. 19).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно положень постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону): документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Таким чином, виходячи з положень ст. 49 КЗпП України відповідач на вимогу позивача видав позивачці довідку про роботу на даному підприємстві, що підтверджується наявними у справі доказами (а.с. 80).

Доводи позивачки, що відповідач мав видати іншу довідку про стаж роботи (встановленої форми), що дає право на виплату щомісячної доплати на пенсію не заслуговують на увагу, оскільки законодавством не встановлена форма довідки, що видається в порядку пункту 3 постанови КМ України № 1155 від 13 вересня 2001 року та наявність якої дає право на отримання такої доплати до пенсії.

Встановивши, що позивачка отримала від відповідача довідку про роботу на підприємстві із зазначенням дати і підстав прийняття на роботу та звільнення з роботи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для видачі іншої довідки та відмову в задоволенні позову.

Висновки мотивувальної частини оскаржуваного рішення, що позивач не має права на отримання щомісячної доплати до пенсії, стосуються тлумачення положень ст. 12 Закону України «Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблока цієї АЕС на екологічно безпечну систему» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2001 року № 1155 в контексті визначення наявності (відсутності) підстав для зобов`язання відповідача видати довідку, оскільки вищезазначеними нормами законодавства така довідка видається в установленому законодавством порядку саме адміністрацією Чорнобильської АЕС за погодженням з профспілковим комітетом станції.

Такі висновки не впливають на правомочність Пенсійного фонду України визначати наявність підстав для призначення пенсії.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Таким чином, висновок суду про відмову у задоволенні позову з наведених підстав є правильним, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2020 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 27 листопада 2020 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова