Справа № 389/3124/20
Провадження № 2-о/389/74/20
Рішення
Іменем України

23 листопада 2020 року, Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі - головуючого судді Тьора Є.М., за участю секретаря судового засідання Пахути Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

Встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до диплому НОМЕР_1 від 01 березня 1986 року, виданого Олександрійським радгоспом-технікумом Кіровоградської області, заявник у 1981 році вступив до вказаного навчального закладу та у 1986 році закінчив повний курс навчання по спеціальності зоотехнія.

Так, 01 вересня 1981 року заявник вступив до Олександрійського радгоспу-технікуму Кіровоградської області за спеціальністю зоотехнія та провчився до 10.11.1982 року, коли був направлений Олександрійським об`єднаним міським військовим комісаріатом Кіровоградської області до лав Радянської Армії для проходження строкової служби.
У 1984 році, після проходження строкової служби в лавах Радянської Армії, заявник продовжив навчання в Олександрійському радгоспі-технікумі за спеціальністю зоотехнія в період з 1984 по 1986 роки, закінчивши навчання 01 березня 1986 року та отримавши диплом.
14 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Знам`янського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою щодо зарахування періоду навчання в Олександрійському радгоспі-технікумі до загального стажу для розрахунку пенсії.
За результатами розгляду поданих заявником документів Знам`янським відділом обслуговування громадян (сервісним центром) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виявлено, що згідно диплому НОМЕР_1 від 01.03.1986 року, заявник навчався в Олександрійському радгоспі-технікумі з 01.09.1981 року по 01.03.1986 рік, що перевищує термін навчання на денному відділенні вказаного навчального закладу, оскільки термін навчання в Олександрійському радгоспі-технікумі за спеціальністю зоотехнія на час навчання ОСОБА_1 складав 3 (три) роки.
Враховуючи ці обставини, 23 березня 2020 року Знам`янський відділ обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відповіддю за №1100-0207-8/5969 повідомив про відсутність правових підстав для зарахування періоду навчання до страхового стажу.
Саме тому заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: встановлення факту навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Олександрійському радгоспі-технікумі в період з 01.09.1981 року по 10.11.1982 рік та з 26.11.1984 року по 01.03.1986 рік за спеціальністю зоотехнія, встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документів архівної довідки №38/46/01-32 від 26.02.2020 року та архівної довідки №38/47/01-32 від 26.02.2020 року, виданих державним архівом Кіровоградської області для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за відсутності заявника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника ГУ ПФУ в Кіровоградській області за наявними у справі матеріалами та на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК).

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою їх є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових стан громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Так, судом встановлено, що 01.09.1981 року заявник ОСОБА_1 вступив до Олександрійського радгоспу-технікуму за спеціальністю зоотехнія, що підтверджується копією диплому НОМЕР_1 (а.с.9). У 1982 році, заявник був направлений Олександрійським об`єднаним міським військовим комісаріатом Кіровоградської області до лав Радянської Армії для проходження строкової служби, про що 11 листопада 1982 року ОСОБА_1 видано військовий квиток НОМЕР_2 (а.с.10). Відповідно до запису військового квитка від 25 жовтня 1984 року, ОСОБА_1 був демобілізований в запас на підставі наказу МО СРСР №202 від 27.09.1984 року.

У 1984 році, після проходження строкової служби в лавах Радянської Армії та демобілізації в лави запасу, ОСОБА_1 продовжив навчання в Олександрійському радгоспі-технікумі Кіровоградської області за спеціальністю зоотехнія, що підтверджуєься архівною довідкою №38/46/01-32 від 26.02.2020 року в якій зазначено, що в документах архівного фонду «Олександрійський радгосп-технікум Міністерства сільського господарства УРСР» в наказах директора з основної діяльності за 1984 рік, ОСОБА_1 значиться зарахованим учнем ІІІ-Д курсу у зв`язку з поверненням з лав Радянської Армії (наказ №167 від 26.11.1984 року), що підтверджується копією довідки, яка наявна в матеріалах справи (а.с.7).

01 березня 1986 року ОСОБА_1 отримав диплом серії НОМЕР_1 про закінчення Олександрійського радгоспу-технікуму та здобуття спеціальності «зоотехнік», де період навчання зазначений з 1981 по 1986 рік, хоча термін фактичного навчання складав 3 роки.

При цьому, до матеріалів справи долучено архівну довідку №38/47/01-32 від 26.02.2020 року, видану Державним архівом Кіровоградської області, в якій зазначено що в наказах директора Олекасандрійського радгоспу-технікуму з основної діяльності за період 1981-1983 роки, відомості про направлення ОСОБА_1 на службу до лав армії відсутні (а.с.8), на що вказує Знам`янський центр обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Кіровоградській області у відповіді за №1100-0207-8/5969 від 23.03.2020 року.

Окрім того, в архівних довідках за №38/46/01-32 та №38/47/01-32 від 26.02.2020 року, виданих Державним архівом Кіровоградської області та, відповідно, в наказах директора Олександрійського радгоспу-технікуму Міністерства сільського господарства УРСР з основної діяльності за 1981-1983 роки, прізвище, ім`я та по-батькові зазначено неповністю, а саме « ОСОБА_1 ».

При цьому, згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Знам`янським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 21 вересня 1999 року (а.с.4), прізвище, ім`я та по батькові особи зазначено на українській мові як « ОСОБА_1 », а на російській мові « ОСОБА_2 », що повністю відповідає даним, зазначеним в дипломі серії НОМЕР_1 , виданого 01 березня 1986 року.

Вказані обставини унеможливлюють зарахування до страхового стажу періоду навчання ОСОБА_2 в Олександрійському радгоспі-технікумі в період з 01.09.1981 по 10.11.1982 рік та з 26.11.1984 по 01.03.1986 рік органами Пенсійного фонду України, а тому вказані факти підлягають встановленню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди трудової діяльності до 01.01.2004 року зараховуються до страхового стажу. Ними, зокрема, є час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку, військова служба, навчання (за денною формою) у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, професійно-технічних навчальних закладах тощо. Страховий стаж, набутий до 01.01.2004 р., підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме: час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18 зазначено, що Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637,за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
В судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Встановлений нормативно-правовими актами порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Постанова КМУ від 12 серпня 1993 року за №637) передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому порядку.
Враховуючи те, що в матеріалах справи наявна копія диплому НОМЕР_1 від 01.03.1986 року, яка фактично підтверджує факт навчання ОСОБА_2 в Олександрійському радгоспі-технікумі за спеціальністю зоотехнія, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Олександрійському радгоспі-технікумі з 01.09.1981 року по 10.11.1982 рік та з 26.11.1984 року по 01.03.1986 рік за спеціальністю зоотехнія, не підлягає задоволенню.
Щодо встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівних довідок №38/46/01-32 від 26.02.2020 року та №389/47/01-32 від 26.02.2020 року, виданих Державним архівом Кіровоградської області суд відзначає, що за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, на підставі викладеного, оцінивши всі докази по справі: як кожен окремо, так і в їх сукупності, виходячи з засад справедливості, виваженості та законності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 4,5, 10, 14, 19, 263, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України,-

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити частково.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документів архівної довідки №38/46/01-32 від 26.02.2020 року та архівної довідки №389/47/01-32 від 26.02.2020 року, виданих Державним архівом Кіровоградської області.
В задоволенні іншої вимоги - відмовити.
Судові витрати залишити по фактично понесеним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.
У відповідності до п.15 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги, відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Особи, які беруть участь у справі:
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7а, .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Тьор Є.М.
Кіровоградської області