Справа № 2
Провадження 2/279/1003/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Комарової О.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 борг в сумі 92258,05 гривень та судові витрати. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що в лютому 2013 року до нього звернулась його донька ОСОБА_3 з своїм чоловіком ОСОБА_2 відповідачі по справі з проханням позичити гроші на будівництво двохповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 .

12.02.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством « Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір № GP-4192175 відповідно до п.п.2.2 кредитногол договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 49 999 грн. 66 коп., з кінцевим строком погашення грошових коштів на 36 календарних місяців та сплатою 10 % процентів річних, комісії за обслуговування кредитув сумі 949,99 гривень, відповідно до узгодженого графіку платежів Додатку до кредитногодоговору. Отримані грошові кошти були передані відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на будівництво двохповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За проміжок часу з 12.02.2013 року по 30.12.2015 року позивач виплатив грошову суму за кредитним договором в розмірі 92258 грн.05 коп. та виконав умови кредитного договору № GP-4192175 від 12.02.2013 року.

15.02.2013 року відповідачем ОСОБА_3 була складена розписка відповідно до якої , вона взяла на себе зобов`язання повернути грошову суму в розмірі 92 258 грн.05 коп. батьку позивачу по справі ОСОБА_1 в строк до 01.01.2019 року.

Позивач вказав, що станом на день подачі позову до суду грошові кошти в сумі 92 258,05 грн відповідчами не повернуті. В зв,язку з тим, що врегулювати спір мирним шляхом неможливо, а відповідачі продовжують порушувати майнові права позивача, він був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Через це просив постановити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на його користь суму боргу в сумі 92 258 грн.05 коп. та понесені судові витрати.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_4 просить розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, також через оголошення на веб. сайті Коростенського міськрайонного суду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством « Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір № GP-4192175 відповідно до п.п.2.2 кредитногол договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 49 999 грн. 66 коп., з кінцевим строком погашення грошових коштів на 36 календарних місяців та сплатою 10 % процентів річних, комісії за обслуговування кредитув сумі 949,99 гривень, відповідно до узгодженого графіку платежів Додатку до кредитногодоговору. ( а.с. 10-24)

Позивач стверджує, що отримані грошові кошти були передані відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на будівництво двох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15.02.2013 року відповідачем ОСОБА_3 була складена розписка про отримання коштів. ( розписка а.с. 26).

Згідно ч. 1 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до умов договору позики відповідач ОСОБА_3 зобов`язувалась повернути позивачу грошові кошти в розмірі 92 258 грн.05 коп. в строк до 01.01.2019 року, в порушення умов договору відповідач вказану суму позики не повернула позивачу.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Отже факт знаходження боргового документу - оригіналу розписки позики грошових коштів у ОСОБА_1 , свідчить про невиконання із сторони відповідача ОСОБА_3 своїх боргових зобов`язань.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договору позики (розписки) від 15.02.2013 року з сторони ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 . Відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернула, а тому суд прийшов до висновку, що основний борг по договору позики (розписки) складає 92 258 грн 05 коп., які необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що в даний час шлюб між подружжям ОСОБА_2 розірвано, в провадженні Коростенського міськрайонного суду перебувають декілька цивільних справ між вказаними сторонами, а саме про розподіл майна подружжя.

Належних та допустимих доказів про обізнаність відповідача ОСОБА_2 у отриманні його дружиною коштів від батька суду не надано. За таких обставин вказана розписка не є доказом отримання грошових коштів позивачем спільним майном подружжя.

За таких обставин, вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають до задоволення у повному обсязі зі стягненням, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, але саме з ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 526,1049 ,1050 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 - 92 258 ( дев"яносто дві тисячі двісті п`ятдесят вісім ) гривень 05 копійок боргу за договором позики, 922 грн. 59 коп. сплаченого судового збору та 1 000 (тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу .

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів .

Суддя: Коваленко В.П.