Справа № 426/608/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Сватівського районного суду Луганської області в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрощук Катерина Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Друга Сватівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

Встановив:

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрощук Катерина Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Друга Сватівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 06 березня 2019 року було відкрите загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2019 року справу було призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в жодне судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла; про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судових повісток на електронну адресу позивача, зазначену в позовній заяві, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 УПК України. Суд позбавлений можливості повідомити позивача про дату, час та місце розгляду іншим чином, оскільки її фактичне місце проживання знаходиться за межами України.

Представник позивача адвокат Петрощук К.В. в судове засідання, призначене на 24 листопада 2020 року не з`явилася, будучи заздалегідь належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення 05.11.2020 року (т.3, а.с. 76), надіслала на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому засіданні в Рубіжанському міському суді Луганської області (т.3, а.с. 81-82). Документів, які б підтверджували поважність неявки в судове засідання, представник позивача до суду не надала.

В судове засідання, призначене на 28 жовтня 2020 року представник позивача адвокат Петрощук К.В. також не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення (т.3, а.с. 57), надіславши на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю її явки до суду через погане самопочуття (т.3, а.с. 65), але жодних доказів на підтвердження перебування в хворобливому стані не було надано.

Також, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача адвокат Петрощук К.В. неодноразово не з`являлася в судові засідання, а саме: в судове засідання, призначене на 13 жовтня 2020 року не з`явилася, надіславши на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у Луганському окружному адміністративному суді (а.с. 42 т. 3), але жодних документів, які б підтверджували поважність неявки в судове засідання представник позивача до суду не надала; у судове засідання, призначене на 21 вересня 2020 року також не з`явилася, надіславши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її перебуванням на лікарняному (а.с. 23, т.3), але відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Представник позивача адвокат Петрощук К.В. повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану у позові як адресу для листування: АДРЕСА_1 в (т.1., а.с. 2), а також на адреси, повідомлені ОСОБА_6 як додаткові адреси для листування: АДРЕСА_2 (т.2, а.с. 38, 82, 232, т.3, а.с. 42), та АДРЕСА_3 (т.2, а.с 253, т.3, а.с. 64). Представник позивача, окрім надсилання судових повісток, додатково повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи шляхом телефонограм (т.3, а.с.19-22, 34-35, 39-41, 55-56).

Заяв про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Петрощук К.В. до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_7 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомили.

Від представника третьої особи Другої Сватівської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (т.2, а.с. 146).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 з моменту відкриття провадження у справі 06 березня 2019 року жодного разу не з`явилася в судові засідання для участі у розгляді справи. Представник позивача адвокат Петрощук К.В. також неодноразово не приймала участі в судових засіданнях, надсилаючи клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

За приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У вказаних Рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 вересня 2020 року у справі № № 658/1141/18.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Петрощук К.В., бувши належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання Сватівського районного суду Луганської області, і від них не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 223, 257, 258-260 ЦПК України,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрощук Катерина Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Друга Сватівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.11.2020 року.

Суддя А.С. Река