КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/1560/16-ц головуючий у суді І інстанції: Шевчук.А.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року про відмову у задоволенні заяви у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна», приватне підприємство «Управляюча компанія «Метрополія» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме просив замінити боржника ОСОБА_1 на його правонаступника ПП «Управляюча компанія «Метрополія» по справі № 756/1560/16-ц за позовом підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна» до ОСОБА_1 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Білоцерківський завод залізобетонних конструкцій», акціонерне товариство спрощеного типу «Бюро Верітас Сертифікейшн Холдінг» про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг та за об`єднаним позовом підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ПП «Управляюча компанія «Метрополія» видало гарантійний лист про те, вони гарантують виплату боргу за вищевказаним рішенням, також просять вважати гарантійний лист переуступкою боргу від ОСОБА_1 до ПП «Управляюча компанія «Метрополія».

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна», приватне підприємство «Управляюча компанія «Метрополія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погодившись із вказаними судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу і задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Вказує, що судом першої інстанції не досліджено чи надано таку згоду кредитором, і зазначає, що законом не передбачено у якій формі повинна бути надана така згода кредитора, а тому вважає, що згода може бути виражена і в усній формі. Крім того, вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення статті 528 ЦК України, що свідчить про упереджене ставлення судді Шевчука А.В. до заявника та відступлення від загальних принципів цивільного судочинства, які закладено у ЦК України.

Учасники справи відзиви на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що переведення боргу на ПП «УК «Метрополія» могло відбутись тільки за згодою кредитора - стягувача. Матеріали справи не містять підтвердження того, що стягувач таку згоду на переведення боргу надав, протилежного у судовому засіданні не доведено.Окрім того, в наданому ОСОБА_1 гарантійному листі відсутня дата його підписання, отже неможливо визначити коли саме відбулась так звана «переуступка боргу», на яку заявник та ПП «Управляюча компанія «Метрополія» посилаються. А також, станом на 28.09.2020 року за вказаним заявником в гарантійному листі кодом ЄДРПОУ ПП «Управляючої компанії «Метрополія» обліковується компанія ПП "ДИРЕКЦІЯ З БУДІВНИЦТВА БІЛАНІВСЬКОГО ГЗК" (ПП "ДИРЕКЦІЯ З БУДІВНИЦТВА БІЛАНІВСЬКОГО ГЗК"), місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 41, офіс 1А. Отже, компанії за таким ЄДРПОУ, яка вказана в гарантійному листі не існує, що виключає можливості заміни сторони.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця, замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 528 ЦК виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

За змістом зазначених норм матеріального права, зобов`язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу та у випадку виконання зобов`язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов`язки кредитора у зобов`язанні.

При цьому підставою для виконання третьою особою зобов`язань за боржника є покладення на цю особу такого зобов`язання боржником як за власною ініціативою, так і за попередньою домовленістю цієї особи з боржником. Таке покладення виконання зобов`язань, відповідно до ч.1 ст.528 ЦК, є обов`язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 520 ЦК боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтями 513, 521 ЦК врегульоване питання форми правочину щодо заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні та передбачено, що такий правочин має бути вчинений у формі основного зобов`язального правочину.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Виходячи зі змісту ст. ст.512, 514 ЦК, ст.15 закону «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст.442 ЦПК, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №2-1196/10.

Встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме просив замінити боржника ОСОБА_1 на його правонаступника ПП «Управляюча компанія «Метрополія» по справі № 756/1560/16-ц за позовом підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна» до ОСОБА_1 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Білоцерківський завод залізобетонних конструкцій», акціонерне товариство спрощеного типу «Бюро Верітас Сертифікейшн Холдінг» про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг та за об`єднаним позовом підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ПП «Управляюча компанія «Метрополія» видало гарантійний лист про те, вони гарантують виплату боргу за вищевказаним рішенням, також просять вважати гарантійний лист переуступкою боргу від ОСОБА_1 до ПП «Управляюча компанія «Метрополія».

Відповідно до наданого ОСОБА_1 гарантійного листа, ПП «Управляючої компанії «Метрополія» гарантує оплату ПІІ ТОВ "Бюро Верітас Україна" за належним чином надані послуги згідно з договорами від 08.10.2012 року №BV-UKR4173/12 KIV ід 08.10.2012 №BV-UKR 4174/12 KIV в розмірі 310500 грн. Це гарантійний лист вважати переуступкою боргу ОСОБА_1 ПП «Управляючої компанії «Метрополія» (т. 2, а.с. 221). Крім того, у вказаному гарантійному листі відсутня дата його підписання, а тому неможливо визначити коли саме відбулась так звана «переуступка боргу», на яку заявник та ПП «Управляюча компанія «Метрополія» посилаються.

Встановлоено, що за вказаним заявником в гарантійному листі кодом ЄДРПОУ ПП «Управляючої компанії «Метрополія» обліковується компанія ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ДИРЕКЦІЯ З БУДІВНИЦТВА БІЛАНІВСЬКОГО ГЗК" (ПП "ДИРЕКЦІЯ З БУДІВНИЦТВА БІЛАНІВСЬКОГО ГЗК"), місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 41, офіс 1А.

Також встановлено, що в матеріалах справи відсутня згода стягувача щодо заміни боржника у зобов`язанні.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази стосовно того, що між ПІІ ТОВ "Бюро Верітас Українп" та ПП «Управляюча компанія «Метрополія» було укладено договір щодо відступлення товариством права вимоги до боржників. Крім того, наданий ОСОБА_1 гарантійний лист, не є підставою для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки він не підтверджує процесуального правонаступництва в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджено чи надано таку згоду кредитором, і зазначає, що законом не передбачено у якій формі повинна бути надана така згода кредитора, а тому вважає, що згода може бути виражена і в усній формі, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки статтями 513, 521 ЦК врегульоване питання форми правочину щодо заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні та передбачено, що такий правочин має бути вчинений у формі основного зобов`язального правочину.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення статті 528 ЦК України, що свідчить про упереджене ставлення судді Шевчука А.В. до заявника та відступлення від загальних принципів цивільного судочинства, які закладено у ЦК України, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 442 ЦПК України та ст. 512, 513, 521 ЦК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києвавід 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «25» листопада 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко