Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив про його задоволення, посилаючись на те, що рішенням ХХХІ сесії VІ скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 225/1 від 17.12.2013 року йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , за рахунок земель запасу сільської ради (землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд).

На підставі зазначеного рішення позивач замовив виготовлення проекту землеустрою та для виконання даного замовлення уклав договір на виконання робіт № 08/23 від 08.08.2017 року з ТОВ «Геодезист».

Для виконання робіт із розробки проекту землеустрою позивачем було надано всі необхідні документи, зокрема, викопіювання з Генерального плану села Лісники, оформлене та засвідчене належним чином.

Під час розробки проекту землеустрою було отримано наступні документи:

- довідку Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. № 889/184-17 від 18.05.2017 року, якою підтверджено, що згідно державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та наявних планово-картографічних матеріалів земельна ділянка площею 0,0653 га, яка пропонується для відведення позивачу, входить до складу угідь в межах земельної ділянки - землі під одно- та двоповерховою забудовою (графа 35), рядок 22;

- висновок відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації за вих. № 2351 від 31.08.2015 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0848 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , в межах Лісниківської сільської ради;

- відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року № 580 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» висновок ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області за вих. № 12420/82-17 від 14.09.2017 року, яким встановлено, що на момент складення проекту землеустрою спірна земельна ділянка площею 0,0653 га рахувалась за КВЦПЗ К16.00 (землі запасу). Крім того, цим висновком встановлено відсутність обмежень (п.6 висновку), засвідчено відсутність зауважень (п.9 висновку), а також погоджено проект землеустрою (п.10 висновку).

Згідно Інформації щодо земельної ділянки площею 0,0614 га, яка розташована в межах :01:001, що надана державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу б/н, створеного за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, засвідченого підписом державного кадастрового реєстратора Бондаренко І.П., форма власності на землю визначена як «комунальна власність».

Крім того, викопіюванням з кадастрової карти (плану) НВ-017 від 05.07.2017 року, сформованим на підставі заяви ГУ Держгеокадастру у Київській області (запиту) ЗВ-017 від 05.07.2017 року та за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, вбачається відсутність будь-яких обмежень, в тому числі й відсутність іншого землевласника спірної земельної ділянки.

Також згідно рішення XLVII позачергової сесії Лісниківської сільської ради VI скликання № 306 від 25.05.2015 року було затверджено Генеральний план, поєднаний з детальним планом території окремих частин села Лісники Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до викопіювання з якого вбачається, що станом на 2015 рік спірна земельна ділянка була вільна.

Разом з тим, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області № РВ-017 від 12.10.2017 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу установленим вимогам, а саме: «XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :01:001:5214. Площа співпадає на 83,5625%».

Відповідно до заяви Лісниківської сільської ради № 482 від 21.08.2017 року до Держгеокадастру України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені про надання інформації щодо підстав набуття гр. ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:5214, вбачається, що у погосподарському обліку Лісниківської сільської ради відсутні будь-які відомості щодо гр. ОСОБА_2 .

На адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 045046-19/2017 від 24.11.2017 року архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації було надано відповідь, що у документах архівного фонду «Лісниківська сільська рада» рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 року № 45/14 про надання земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_2 не виявлено.

На адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 045048-19/2017 від 04.12.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Київській області надало відповідь за вих. № 29-10-0.222-19187/2-17 від 19.12.2017 року, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:5214 обліковується за гр. ОСОБА_2 , документ, який є підставою для виникнення права - рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 року № 45/14, документ, що посвідчує право - державний акт від 12.07.2001 року Р1 218555.

Також, Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:5214 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 17.11.2016 року (розробник КОФ ДП «Центр державного земельного кадастру»). На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику було безоплатно видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ-016).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123142632 від 07.05.2018 року, отриманою адвокатом Галантернік Л.І., наразі відсутні дані про реєстрацію речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:5214.

Разом з тим, на виконання ухвали суду від 09.07.2018 року було надано архівний екземпляр технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої на замовлення ОСОБА_2 , в якій наявні копії з посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караєвою Самірою Ельхан Кизи копій: заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001 року, а також рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 року № 45/14, зареєстровано в реєстрі за № 2243 від 07.06.2016 року; Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 року на ім`я ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за № 2242 від 07.06.2016 року.

У відповідь на адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 19-2/2019 від 19.02.2019 року завідувач Архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області листом за вих. № 06-04/100 від 20.02.2019 року повідомив, що відповідно до журналу реєстрації запитів на інформацію, Архівним відділом Києво-Святошинської райдержадміністрації видавалась архівна довідка за № 627 від 23.08.2011 року на гр. ОСОБА_3 . Запитуваний вихідний № 627 від 24.10.2011 року не відповідає дійсності.

Також у вказаному листі зазначено, що документи Лісниківської сільської ради прийняті на державне зберігання до архівного сектору по 2001 рік включно у кількості 63 одиниці зберігання (справи), а запитувана справа № 65 у документах архівного фонду № 40 «Лісниківська сільська рада» не значиться.

На підтвердження викладеного завідувачем Архівного сектору до відповідного листа додано завірену копію опису справ постійного зберігання за 1998-2001 роки «Лісниківська сільська рада, с. Лісники Києво-Святошинського району», складеного начальником архівного відділу Києво-Святошинської райдержадміністрації та затвердженого протоколом ЕПК Держархіву Київської області №11 від 27.11.2003 року.

Листом приватного нотаріуса КМНО Караєвої Саміри Ельхан Кизи від 03.04.2019 року суду було повідомлено, що нотаріальна дія за реєстровим № 2243 від 07.06.2016 року щодо засвідчення вірності архівних копій (посвідчувальний напис Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 627 від 24.10.2011 року) заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001 року, рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 року № 45/14, а також нотаріальна дія за реєстровим № 2242 від 07.06.2016 року щодо засвідчення вірності копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 року головою Лісниківської сільської ради ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , нотаріусом не вчинялися.

Крім того, 31.07.2017 року ОСОБА_5 подарувала позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:5148, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та межує зі спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:5214.

Підтвердженням цьому є: договір дарування земельної ділянки від 31.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2276. Факт суміжного розташування зазначених земельних ділянок підтверджується даними з Публічної кадастрової карти України.

Під час нотаріального оформлення договору дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:5148 приватним нотаріусом Дудкіною Н.В. 31.08.2017 року отримано Витяг з Державного земельного кадастру № НВ-017. З додатку «Кадастровий план земельної ділянки» до цього витягу вбачається, що станом на 31.08.2017 року подарована земельна ділянка з усіх боків межувала із землями сільської ради. Жодного суміжного приватного землекористувача чи землевласника на той час не було.

Таким чином, на думку позивача, відомості про те, що згідно з НКС земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:5214 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 17.11.2016 року, є недостовірними.

Позивач також вказував, що Головне управління Держгеокадастру в Київській області у своєму відзиві зазначило, що за результатами інвентаризації в архіві Управління не виявлено ані державного акту, виданого на ім`я ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, ані технічної документації, за якою начебто було видано державний акт, ані книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю, де може міститися інформація про його реєстрацію.

Враховуючи викладене, позивач у позові посилався на те, що технічна документація, на підставі якої зареєстровано у Державному земельному кадастрі за відповідачем ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, складається з недостовірних, підроблених документів, в зв`язку із чим позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд: скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:001:5214, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:001:5214, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, щодо суб`єкта права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_2 ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 17.11.2016 року про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:001:5214, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, та суб`єкта права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_2 ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області № РВ-017 від 12.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 рокупозов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:001:5214, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, на ім`я ОСОБА_2 .

Скасовано запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:001:5214, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, та щодо суб`єкта права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_2 .

Скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 17.11.2016 року про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:001:5214, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, та суб`єкта права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_2 .

Скасовано рішення державного кадастрового реєстратора відділу Міськрайонного управління у Києво-Святошинського районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області № РВ-017 від 12.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 4 996 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, Головне управління Держгеокадастру у Київській областіподало на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи скаргу, відповідач, зокрема, посилався на те, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Безпалюк Н.В. проти задоволення скарги заперечила та просила заочне рішення суду залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області Куценко Н.В. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Безпалюк Н.В. в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечила та просила рішення суду залишити без змін з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням ХХХІ сесії VІ скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 225/1 від 17.12.2013 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , за рахунок земель запасу сільської ради (землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) (том 1, а.с.20).

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 замовив виготовлення проекту землеустрою та для виконання даного замовлення уклав договір на виконання робіт № 08/23 від 08.08.2017 року з ТОВ «Геодезист», яким було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (том 1, а.с.15-25).

Разом з тим, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області № РВ-017 від 12.10.2017 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу установленим вимогам, а саме: «XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :01:001:5214. Площа співпадає на 83,5625%» (том 1, а.с.26).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. № 29-10-0.222-19187/2-17 від 19.12.2017 року на адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 045048-19/2017 від 04.12.2017 року Головне управління повідомляє, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:5214 обліковується за гр. ОСОБА_2 , документ, який є підставою для виникнення права - рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 року № 45/14, документ, що посвідчує право - державний акт від 12.07.2001 року Р1 218555. Також, Головне управління Держгеокадастру у Київській області у відповіді повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:5214 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 17.11.2016 року (розробник КОФ ДП «Центр державного земельного кадастру»). На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику було безоплатно видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ-016) (том 1, а.с.28-29).

В наявній у матеріалах справи Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Лісники на території Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області міститься копія рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.03.2001 року № 45/14 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0653 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (том 2, а.с.77) та копія державного акту на право приватної власності на землю від 12.07.2001 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 року №45/14 на вищевказану земельну ділянку (том 2, а.с.76).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що технічна документація, на підставі якої зареєстровано у Державному земельному кадастрі за відповідачем ОСОБА_2 право власності на спірну земельну ділянку, складається з недостовірних, підроблених документів, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не набула жодних прав на спірну земельну ділянку, тому й внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, її державної реєстрації та закріплення її за ОСОБА_2 , а також рішення про відмову позивачу ОСОБА_1 у внесенні відповідних відомостей, підлягають скасуванню.

Однак з вищенаведеними висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом вказаних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Тобто, гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, зосередив свою увагу на дослідженні питання законності надання у власність відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки, при цьому не звернув уваги та не з`ясував, які саме права ОСОБА_1 порушені на час видачі ОСОБА_2 державного акту з огляду на те, що остання набула права власності на земельну ділянку у 2001 році згідно наявних у справі правовстановлюючих документів, а ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд було надано Лісниківською сільською радою лише у грудні 2013 року.

Таким чином, зважаючи на те, що на момент передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки у 2001 році, доказів того, що ця ділянка перебувала у користуванні позивача ОСОБА_1 , в справі немає, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про відсутність порушеного права позивача, що є підставою для відмови в позові.

Враховуючи те, що судом при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального права, яке є підставою для скасування рішення, колегія суддів при перевірці законності та обґрунтованості ухваленого судом рішення на підставі ч. 4 ст. 367 ЦПК України не обмежена доводами апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області, яке в якості підстав для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі зазначає інші обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду про задоволення позову підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки в задоволенні позову позивачеві відмовляється, понесені ним по справі судові витрати іншою стороною йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області - задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року - скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: