Провадження № 2/742/760/20
Єдиний унікальний № 742/1157/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої - судді Короткої А.О., при секретарі судових засідань - Сидоренко Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь управління переплату пенсії у розмірі 41705,52 грн.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 з 02.06.2008 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, як отримувач пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У травні 2016 року відповідач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.05.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% заробітної плати без обмежень максимального розміру на підставі постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до інших нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 згідно з довідкою прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 за №18-90, починаючи з 1 січня 2016 року. Однак в резолютивній частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про зобов`язання Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату відповідачу пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% заробітної плати без обмеження її максимального розміру, слово «пенсія» не міститься, а тому суд спонукав Головне управління до перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру саме заробітної плати, а не пенсії. Також судом не визначалось і право ОСОБА_1 на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.01.2016 року і на майбутнє.

25.06.2019 на адресу Прилуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Головного управління надійшов лист за №8289/03-26, згідно з яким зобов`язано привести у відповідність пенсійну справу відповідача, а саме: розмір пенсії повинен обмежуватись десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції на час проведення перерахунку).

Розпорядженням начальника управління від 13.07.2016 року за №151084 пенсію відповідачу призначено у розмірі 12477,73 грн із 01.01.2016 року. У такому ж розмірі і здійснювалася її щомісячна виплата.

25.06.2019 року пенсійна справа відповідача приведена у відповідність до вимог чинного законодавства та сума переплати пенсії за період із 01.01.2016 року по 31.12.2017 року склала 41705,52 грн, яку позивач і просить у суду стягнути з ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 15.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29.09.2020 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження її максимального розміру ОСОБА_1 отримав згідно з постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.05.2016 року, яка ніким не оскаржувалася і набрала законної сили 31.05.2016 року. Відповідно до даної постанови Пенсійний фонд України здійснив перерахунок пенсії, яка виплачується по теперішній час. Крім того, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що суми пенсій, виплачених надміру, можуть бути стягнуті лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, чого відповідачем не робилося, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24.11.2020 року.

Представник позивача до суду не з`явився, проте надіслав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав у повному обсязі (а.с.41).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.42).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у травні 2016 року відповідач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.05.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, зобов`язано Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% заробітної плати без обмежень максимального розміру на підставі постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до інших нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 згідно з довідкою прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 за №18-90, починаючи з 01 січня 2016 року.

Так, дійсно, в резолютивній частині вказаного вище рішення суду про зобов`язання Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років слово «пенсія» не міститься, як про те зазначено позивачем. Мотивувальна частина постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.05.2016 також не містить норм права, що регулюють питання обмеження максимального розміру пенсії, оскільки дане питання не було предметом спору і судом не розглядалось, як не визначалось і право відповідача на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.01.2016 і на майбутнє.

25.06.2019 на адресу Прилуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Головного управління надійшов лист за №8289/03-26 (а.п.4), відповідно до змісту якого зобов`язано привести у відповідність пенсійну справу відповідача, а саме: розмір пенсії повинен обмежуватись десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції на час проведення перерахунку).

Як вбачається зі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції на час проведення перерахунку), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність, визначаються Законами України «Про державний бюджет» на відповідні роки.

Так, у 2016, 2017, 2018, 2019 роках прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 01.01.2016 - 1074,00 грн; з 01.05.2016 - 1130,00 грн; з 01.12.2016 - 1247,00 грн; з 01.01.2017 - 1247,00 грн; з 01.05.2017 - 1312,00 грн; з 01.12.2017 - 1373,00 грн; з 01.01.2018 - 1373,00 грн; з 01 07.2018 - 1435,00 грн; з 01.12.2018 - 1497,00 грн; з 01.01.2019 - 1497,00 грн; а з 01.07.2019 - 1564,00 грн.

Отже, враховуючи вимоги статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, пенсія відповідача повинна становити: з 01.01.2016 - 10740,00 грн; з 01.05.2016 - 11300,00 грн; з 01.12.2016 - 12470,00 грн; з 01.01.2017 - 12470,00 грн; з 01.05.2017 - 13120,00 грн; з 01.12.2017 - 13730,00 грн; з 01.01.2018 - 13730,00 грн; з 01.07.2018 - 14350,00 грн; 01.12.2018 - 14970,00 грн; з 01.01.2019 - 14970,00 грн; а з 01.07.2019 - 15640,00 грн.

Розпорядженням начальника управління від 13.07.2016 за №151084 з 01.01.2016 пенсію відповідачу призначено та виплачено у розмірі 12477,73 грн. У такому ж розмірі і здійснювалася її щомісячна виплата. Однак 25.06.2019 пенсійна справа відповідача була приведена у відповідність до вимог чинного законодавства та сума переплати йому пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 склала 41705,52 грн.

Частинами першою, другою статті 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV чітко визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Крім того, статтею 1215 ЦК України визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, нині чинне цивільне законодавство встановлює два взаємопов`язані винятки з цього правила, про що у нормі закону свідчить сполучник «і»: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата відповідачеві, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що для повернення позивачеві коштів відсутня така обов`язкова ознака, як недобросовісність з боку відповідача у набутті нині спірних коштів, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних вище умов, то кошти в сумі 41705,52 грн не можуть бути стягнуті з відповідача судом як безпідставно набуті.

Тож, розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів, суд приходить до беззаперечного висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та ст.1212, 1215 ЦК України, 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру», керуючись ст.12, 13, 81, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (код ЄДРПОУ-21390940, юридична адреса: вул.П`ятницька, 83-а, м.Чернігів, 14005) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення переплати пенсії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка