Справа №297/2145/20
19 листопада 2020 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивачами мотивовано тим, що вони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . В будинку також значиться зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично біля 20 років не проживає за вказаною адресою, участі в утриманні будинку не приймає. Таке створює перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач не проживає в їх будинку біля 20 років, участі в утриманні такого не приймає, і таке порушує їх права на вільне користування та розпорядження будинком, як власників, а тому просять суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, згідно яких, просять справу розглянути без їх участі, та участі їх представника, за наявними в справі матеріалами (а.с. 33-34).
Відповідач ОСОБА_2 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності чи відзиву на позов від нього надходило (а.с. 32).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивачів на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Так, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в рівних частках, по 1/2 частки за кожним, що стверджується відповідно копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 05 листопада 1991 року та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 вересня 2018 року, а також копією довідки КП "Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради №915 від 23 вересня 2020 року (а.с. 6-7, 13).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено з матеріалів справи, в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , значиться зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №4895 від 29 вересня 2020 року (а.с. 5).
Крім того, як стверджують позивачі, згідно змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 , біля 20 років в такому не проживає, і таке створює перешкоди у володінні та здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи наведене, те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 , біля 20 років в ньому не проживає, реєстрація відповідача у вищевказаному будинку, який належить на праві власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порушує права останніх на користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги позивачів про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Крім того, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 в його користь 1 500 гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.
Так, згідно розрахунку гонорару за надання правової допомоги від 06 жовтня 2020 року та Акту прийняття-передачі за надання правової допомоги від 06 жовтня 2020 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено 1 500 грн. за надання адвокатом Сливка О.М. професійної правничої допомоги (а.с. 20-21).
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України також передбачено, що інші судові витрати, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивачів по 840,80 гривень судового збору, що був сплачений позивачами при зверненні до суду (а. с. 4, 27).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень витрати на професійну правничу допомогу та 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Фейір О. О.