Справа № 148/934/16-ц
Провадження №6/148/34/20
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині заяву боржника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, мотивованою тим, що на виконанні в Тульчинському районному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження від 02.10.2017 про виконання судового рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.06.2016 у справі № 148/934/16-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 633473,25 грн. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.01.2018 у даній справі встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Дана ухвала мотивована тим, що боржник на час її постановлення перебував за межами України, знаходився у розшуку, жодних дій щодо виконання своїх зобов`язань не здійснював, що, на думку суду, свідчило про його можливе уникнення від виконання рішення суду.

Встановлюючи боржнику тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон в своїй ухвалі від 03.01.2018 суд послався на п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994, відповідно до якого, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Водночас, п. 2 ст. 6 вказаного Закону, як підставу для заборони виїзду з України, наразі виключено.

Таким чином, на даний час відсутня правова підстава, на яку посилався суд.

Разом з тим, пунктом 2 ст. 6 вказаного Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Боржник зазначає, що він жодним чином не ухиляється від виконання судового рішення. З часу ухвалення рішення він неодноразово намагався влаштуватись на роботу. Так, з 20.02.2019 по 01.10.2019 працював у ТОВ "ФУД Девелопмент" та з його заробітку щомісяця здійснювались відрахування на користь стягувача. У зв`язку звідсутністю можливості в подальшому влаштуватись на роботу він з 22.10.2019 по 18.07.2020 перебував на обліку в районному центрі зайнятості.

Наразі боржник отримав запрошення на роботу у РФ, і якщо він прецевлаштується за кордоном, це прискорить виконання рішення суду.

В свою чергу, боржник не є громадянином інших держав, в розшуку не перебуває, має стабільні соціальні зв`язки, його родина проживає у м. Тульчині, що свідчить про відсутність підстав для його ухилення від виконання рішення суду та, відповідно, дії тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України наполягає.

Представник Тульчинського районного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України категорично заперечує, оскільки останній не виконує рішення суду.

Інший учасник справи - ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи № 148/934/16-ц судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.06.2016 (а.с. 55-56 т. 1) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти за договором позики в сумі 633473,25 грн., що відповідно до офіційного курсу гривні НБУ на день звернення до суду становить 25000 доларів США.

Відповідно до постанови заступника начальника Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 02.10.2017, на підставі виконавчого листа № 148/934/16-ц, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області 25.09.2017 (а.с. 198 т. 1), відкрито виконавче провадження з виконання рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.06.2016 у справі № 148/934/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 633473,25 грн. (а.с. 191-192 т. 1).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.11.2017 боржник ОСОБА_1 оголошувався в розшук (а.с. 208 т. 1).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.01.2018 встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду від 03.06.2016 у справі № 148/934/16-ц (а.с.10-11 т. 2).

Постановою державного виконавця Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 28.02.2019 (а.с. 9 т. 3), звернуто стягнення на заробітну плату боржника, у розмірі 20% до виплати боргу на загальну суму 696980,57 грн. Відповідно до вказаної постанови, боржник працював у ТОВ ФУД Девелопмент м. Тульчин, вул. Ганжі, 16.

Згідно копії платіжного доручення від 19.04.2019 (а.с. 51 т. 3), Тульчинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області здійснено зарахування стягнутих з боржника коштів в розмірі 1565,76 грн. на користь стягувача ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу.

Копія трудової книжки боржника (а.с. 144-145 т. 3) також, підтверджує його тимчасове працевлаштування у ТОВ "ФУТ Девелопмент" з 20.02.2019 по 01.10.2019. З 10.12.2019 по 18.07.2020 боржник отримував допомогу по безробіттю.

Згідно копії запрошення ТОВ "Керуюча компанія "ОЗРОСА" РФ від 05.08.2020 (а.с. 143 т. 3) боржника запрошено на роботу на посаду слюсаря-ремонтника строком на один рік.

Порядок вирішення судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України врегульоване ст. 441 ЦПК України.

Згідно даної статті суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржник вказує неможливість працевлаштування на території України та відсутність підстав вважати, що він ухиляється від виконання рішення суду, оскільки не є громадянином інших держав, має стабільні соціальні зв`язки, у розшуку не перебуває.

Разом з тим, суд, розглядаючи заяву, враховує, що боржник, починаючи з дня відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду - 25.09.2017, дане рішення не виконує, і на сьогодні воно залишається не виконаним. Вийняток становить період його працевлаштування у ТОВ "ФУД Девелопмент", коли з нього у примусовому порядку стягувались кошти з заробітної плати.

Судом також враховується, що боржник за період виконання судового рішення оголошувався в розшук.

Дані обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому, пістави для дії тимчасового обмеження у праві виїзду з України досі існують.

Окрім того, боржник не обґрунтував неможливості отримання доходу чи працевлаштування на території України.

Суд враховує, що статтею 441 ЦПК України не встановлено підстав для скасування судом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, однак з аналізу наведених вище законодавчих норм, слідує висновок, що підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є повне погашення божником боргу.

Разом з тим, на час розгляду заяви заборгованість боржника перед стягувачем залишається непогашеною, тобто зобов`язання є невиконаним.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 4-3 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за подання до суду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік", станом на 01.01.2020, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн., отже 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 420,40 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявником при зверненні до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, суд вважає що з нього слід стягнути на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: