СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2003/16-ц
Провадження № 2/306/83/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого судді Л.Ф.Ганчак

за участю секретаря Л.О.Пайда

позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

представника ОПП А.І.Полянич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо спору: приватний нотаріус Свалявського районного нотаріального округу Дядюша О.О., орган опіки та піклування Свалявської РДА про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєтсрації прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Свалявського нотаріального округу Дядюша О.О. про визнання договору дарування недійсним та скасування державної рестрації права власності відповідачів на квартиру АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_9 . При цьому, при зверненні до нотаріальної контори за оформенням спадщини йому стало відомо, що сестра ОСОБА_8 оформила договір дарування квартири від 15.05.2015р. на користь своїх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . За життя мати оформила договір дарування квартири від 23.01.2009р. на ОСОБА_8 . Проте, починаючи з 2012р. мати вирішувала спір з ОСОБА_8 відносно оспорювання природи договору дарування спірної кварири від 23.01.2009р. Рішеннями Свалявського районого суду та апеляційного суду Закарпатської обасті було вирішено спір з приводу того, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було укладено не договір дарування, а договір довічного утримання. Після чого, покійна мати зверталася за життя до суду про розірвання договору довічного утримання, який і було розірвано відповідно до рішення Свалявського районного суду від 16.03.2016р. Проте, за час вирішення справи про розірвання договору довічного утримання відповідач ОСОБА_8 уклала договір дарування спірної квартири на своїх доньок. Відчуження квартири ОСОБА_8 здійснила в період розгляду справи про розірвання договору довічного утримання. В зв"язку з тим, що новий договір дарування квартири від 15.05.2015р. вчинено з порушенням чинного законодавства та не дає можливість ОСОБА_1 реалізувати своє право на успадкування кв. АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю та просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову та пояснили, що на момент укладення договору дарування від 15.05.2015р. ОСОБА_8 була власником квартири АДРЕСА_1 (рішення Сввалявського районного суду та апеляційного суду підтвердили право власності ОСОБА_8 на підставі договору довічного утримання), ніяких заборон на відчудження при вчиненні договору не було. А тому, вважають, що не було ніяких перепон для дарування спірної кварири ОСОБА_8 своїм донькам. Крім цього, на даний час в квартирі прописані неповнолітні діти, так як ОСОБА_6 розірвала шлюб та проживає в подарованій їй квартирі. В зв"язку з тим, просить захистити права неповнолітніх дітей та відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_8 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Суд вважає, розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справ матеріалів.

До участі в справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Свалявської РДА, представник якої в судовому засіданні пояснила, що на момент укладення договору дарування від 15.05.2015р. неповолітні діти не були зареєстровані у спірній квартирі, отже висновок органу опіки та піклування не потрібно було при реєстрації договору дарування. Щодо визнання договору дарування недійсним, пояснила, що права дітей будуть порушуватись, проте дане питання не вирішувалось органом опіки та піклування.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Свалявського районного нотаріального округу Дядюша О.О. не брала участі в справі, поскільки припинила діяльність як приватний нотаріус.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №306/2548/14-ц, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються нормами ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України.

Зокрема:

Ст.203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Ч.3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 28.04.2009р було укладено договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 2012р. між сторонами існував спір з приводу природи укладеного договору дарування (а.с.22).

Обставини спірних відносин викладено в Постанові Верховного Суду України від 15.05.2019р. (справа №306/2548/14-ц. т.3 а.с.55), а тому суд в порядку ст82 ЦК України не досліджує такі обставини.

За період розгляду справи ОСОБА_8 здійснила відчуження квартири, а саме: 15.05.2015р. ОСОБА_8 уклала договір дарування спірної квартири на користь своїх доньок - відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник відповідача ОСОБА_4 посилається як на підставу відмови в задоволенні позову на те, що на момент укладення договору дарування ОСОБА_8 була власником квартири та не існувало буль-яких заборон на відчуження спірної квартири. Крім цього, як на підставу у відмові в задоволенні позову, наводить те, що в даний час в квартирі зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_6 , в разі задоволення позову будуть порушені житлові права дітей.

Суд не може погодитись з доводами відповідачів з наступних підстав.

Ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено, що на розгляді у Свалявському районному суді з 16.09.2014р. перебувала справа №306/2548/14-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про розірвання договору довічного утримання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_9 померла. На випадок своєї смерті залишила заповіт на користь ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 (справа №306/2548/14-ц, т.1 а.с.132).

Після смерті ОСОБА_9 її син ОСОБА_1 звернувся 18.03.2015р. до Свалявської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ((справа №306/2548/14-ц, т.1 а.с.133).

Ухвалою Свалявського районного суду від 17.04.2015р. було вирішено питання про залучення правонаступників після смерті ОСОБА_9 (справа №306/2548/14-ц, т.1 а.с.115).

В справу як правонаступник вступив ОСОБА_1

08.05.2015р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, яка була розглянута відповідно до ухвали Свалявського районного від 14.05.2015р. (справа №306/2548/14-ц, т.1 а.с.119,120, 124,125).

15.05.2015р. ОСОБА_8 відчужує квартиру на користь доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частці спірної квартири кожній.

ОСОБА_1 вступив в справу як правонаступник та звернув до виконання хвалу про забезпечення позову вже 29.05.2015р. (справа №306/2548/14-ц, т.1 а.с.126,127).

Судом перевірено матеріали договору дарування спірної кварти (т.1 а.с.186-214).

При укладенні договору дарування від 15.05.2015р. (т.1 а.с.186,187) не було заборони на відчуження спірної квартири, проте п.7 Договору (т.1 а.с.186 на звороті) передбачено, що "Дарувальник стверджує, що щодо квартири відсутні судові спори".

Про спір ОСОБА_8 точно проінформована, тим більше, що ухвалою Свалявського районного суду від 17.04.2015р., провадження в справі №306/2548/14-ц було зупинено до часу залучення правонаступника після смерті ОСОБА_9 , та залучено було ОСОБА_1 , на користь якого було складено заповіт померлою, в якому саме зазначено, що квартиру ОСОБА_9 вважала своєю власністю.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_8 в судовому засіданні не доведено, що нею добросовісно вчинено дії при відчуженні спірної квартири при укладенні договору дарування від 15.05.2015р., відчуження вчинено з метою затягнути судовий спір та недопущення скасування права власності ОСОБА_8 на спірну квартиру.

Стосовно прав неповнолітніх дітей, які зареєстровані в спірній квартирі, суд вважає наступне.

Договір довічного утримання від 23.01.2009р. є первісним по відношенню до договору дарування від 15.05.2015р., в зв`язку з тим, що договір довічного утримання є розірваним та дійсність договору дарування від 15.05.2015р. оспорює ОСОБА_1 , договір від 15.05.2015р. необхідно визнати недійсним. В даному випадку реєстрація неповнолітніх дітей не впливає на вирішення спору, так як відповідач ОСОБА_8 при укладенні договору дарування стверджувала про непорушення прав інших осіб (позивача зокрема), на момент відчуження, а неповнолітні діти не були зареєстровані в спірній квартирі.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 є обгрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Проте, позивач просить визнати договір дарування двічі, мотивуючи тим, що є два обдарованих, проте достатньо зазначити таку позовну заяву один раз.

Щодо скасування державної реєстрації суд вважає, що із наданих документів вбачається лише реєстраційний номер нерухомого майна, а тому суд зазначає скасування реєстрації по відношенню до об`єкта нерухомого майна - 40.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 82, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271, 273, 354, 355 ЦПК України, п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису 2048 в книзі 13 від 28.04.2009р., проведеного Комунальним унітарним підприємством "Свалявське районне бюро технічної інвентаризації" та внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації права власності 9414835 по відношенню до об`єкта нерухомого майна 40.

Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 15.05.2015р. (НАМ 481926 , НАМ 481927, НАМ 481928, НАМ 481929, посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Дядюша О.О., зареєстрований в реєстрі №320.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 та внести зміни до Державного реєстру прав про запис про скасування державної реєстрації прав по відношенню до об`єкта нерухомого майна 40.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії повного тексту рішення суду до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ Л.Ф.Ганчак

17.11.2020 року