Справа № 202/124/20
Провадження № 2/202/908/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря - Ситника С.О., Репіної А.С.,

представника позивача - Негробова О.В., ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Носкова Є.В. , ОСОБА_9,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням їх уточнень, зазначив, що 24.08.2019 року у м. Дніпро, на вул. Донецьке шосе в районі буд. 162 А, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Mersedes-Benz р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом Chereav С-382 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що належить йому на праві власності. Цивільно-правова відповідальність особи, що керувала транспортним засобом Mersedes-Benz р.н. НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно полісу ОСЦПВ АО/0587069, ліміт відповідальності (страхова сума) за шкоду спричинену майну становить 100 000,00 грн., а розмір франшизи складає 2 000,00 грн.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної події підтверджується постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.09.2019 року. З метою отримання компенсації спричинених збитків, позивач звернувся до ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-праве відповідальності власників наземних транспортних засобів» 29.08.2019 надав Страховику: письмове повідомлення про настання страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування, разом з усіма визначеними Законом документами. Також позивач надав для огляду страховику свій ушкоджений транспортний засіб.

З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач, реалізуючи своє право, звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича . Згідно висновку експерта № 2109/19/19 від 17.09.2019 року: розмір матеріального збитку спричинений власнику автомобіля Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 складає 131 014,37 грн. (в т.ч. втрата товарного товарної вартості транспортного засобу 7 673,11 грн.), вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 з врахування коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 108 042,61 грн. Даний висновок експерта було складено відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку.

13.12.2019 року, з порушенням строку на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 93 235,73 грн.

Таким чином несплачена частка суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складає 4764,27 грн. (100 000,00 грн. - 2000 гривень (розмір франшизи) - 93 235,73 грн. = 4 764,27 грн.).

Загальний розмір штрафних санкцій (пеня, 3% річних), за період часу, починаючи з 28.11.2019 по 19.12.2019 р. включно складає 1 423,76 гривень, що складається з: пені на суму заборгованості 100 000,00 грн. за період починаючи з 28.11.2019 р. по року включно в розмірі - 1 273,97 грн., на суму заборгованості 4 764,27 грн. за період починаючи з 13.12.2019 р. по 19.12.2019 року включно в розмірі - 35,03 грн., а всього 1 298,64 грн.; 3% на суму заборгованості 100 000,00 грн. за період починаючи з 28.11.2019 р. по 12.12.2019 року включно в розмірі - 123,29 грн.. на суму заборгованості 4 764,27 грн. за період починаючи з 13.12.2019 року по 19.12.2019 року включно в розмірі - 1,83 грн., а всього 125,12 грн.

В свою чергу, ОСОБА_3 , як особа, що є відповідальною за спричинення збитків Позивачу, згідно вимог ст. 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, повинен сплатити Позивачу франшизу в розмірі 2 000,00 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь 6 188,03 грн., які складаються з: несплаченої частку страхового відшкодування в розмірі 4 764,27 грн., пені за період з 28.11.2019 р. по 19.12.2019 р. включно в розмірі 1 298,64 грн., 3 % річних за період з 28.11.2019 року по 19.12.2019 р. включно в розмірі 125,12 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальні збитки (франшизу) в розмірі 2 000,00 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 на його користь судові витрати по справі, пропорційно до задоволених вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2020 року, визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 24 січня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

27 лютого 2020 року до суду від представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Зазначив, що фактичні обставини справи свідчать, що потерпілий не набув право на самостійне обрання експерта для визначення розміру шкоди, оскільки страховик належним чином виконав імперативний припис п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВ». Таким чином, висновок експерта № 2109/19/19 від 17.09.2019 року не створює жодних правових наслідків для ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». При цьому, висновок експерта, наданий позивачем, жодним чином не спростовує Звіт, виконаний ТОВ «ЕАК «Фаворит» вих. № 14584 від 02.11.2019 року, який був покладений на основу для визначення розміру страхового відшкодування. Позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами, що Звіт вих. № 14584 від 02.11.2019 року є таким, що не підлягає застосуванню. Також позивач під час формування позовних вимог до страховика, не врахував положень ч. 1 ст. 1194 ЦК України, яка визнає умову для настання субсидіарної відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність - недостатність страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2020 року, задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» належним чином завірені копії замовлення № 14584 та договору на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу.

16 липня 2020 року представник позивача подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що в разі розрахунку суми страхового відшкодування в порядку ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, Страховик оцінює спричинену шкоду виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, яка визначається на підставі: аварійного сертифікату, висновку автотоварознавчого дослідження чи висновку експерта, а в разі відповідного погодження між Страховиком і потерпілим - калькуляцією СТО чи розрахунку, складеного співробітником Страховика/МТСБУ. Таким чином ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визначило розмір збитку, що було спричинено позивачу у спосіб, що не передбачений Законом - на підставі звіту про оцінку. Наданий Звіт № 14584 був складений без належної підстави - всупереч вимогам ст. 10 та 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Розрахунок у Звіті № 14584 був проведений оцінювачем з порушенням вимог п. 5.1 та п. 8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також зазначив, що у відповідності до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, є юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Твердження ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відносно того, що позивач не має правових підстав самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди при поданні позову про виплату страхового відшкодування, є безпідставними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав змінені позовні вимоги, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові та письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Носков Є.В. в судове засідання, призначене на 18 листопада 2020 року, не прибули, натомість представник відповідача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Також у заяві представник відповідача Носков Є.В. зазначив, що позовні вимоги до ОСОБА_3 , відповідачем визнаються у повному обсязі та він не заперечує проти їх задоволення.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву зазначив, що просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 серпня 2019 року у м. Дніпро, на вул. Донецьке шосе в районі буд. 162 А, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Mersedes-Benz р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом Chereav С-382 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що належить йому на праві власності.

У відповідності до Полісу № АО/ 0587069, транспортний засіб Mersedes-Benz р.н. НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», франшиза за страховим полісом становить 2000 гривень.

Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2019 року, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність правопорушника ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з вини останнього відбулась дорожньо-транспортна пригода, тобто мав місце страховий випадок, у зв`язку із чим у ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виник обов`язок по відшкодуванню завданої шкоди у відповідності до ліміту відповідальності.

29 серпня 2019 року з метою отримання компенсації спричинених збитків, позивач звернувся до ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» і надав Страховику письмове повідомлення про настання страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , вих. № 14584 від 02.11.2019 року, проведеного за замовленням ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» оцінювачем ТОВ «ЕАК Фаворит» ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику, після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу, станом на 03.09.2019 року, з урахуванням ПДВ на запасні частини, без врахування ВТВ складає 108259,69 гривень.

У відповідності до висновку експерта Дроздова Ю.В. (свідоцтво № 544 від 30 травня 2014 року, продовжено до 15.12.2020 року) № 2109/19/19 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ) від 17 вересня 2019 року, проведеного з урахуванням безпосереднього дослідження наданого автомобіля Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 123341, 26 гривень. Вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого в порядку, встановленого законодавством) складає 123341,26 гривень. Вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого в порядку, встановленого законодавством) складає 108042,61 гривень (без врахування складової ПДВ гривень).

Судом також досліджено надані на виконання ухвали суду від 11.06.2020 року: договір про надання експертних та оціночних послуг від 02 січня 2019 року, ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» доручає, а ТОВ ЕАК «Фаворит» приймає на себе зобов`язання організовувати та проводити оцінку транспортних засобів, об`єктів нерухомого та рухомого майна, обладнання, з метою визначення розмірів збитків, нанесених його власникам, а також визначення вартості об`єктів відповідальності; заявку на виконання робіт № 14584 від 02.09.2020 року.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, серед яких, зокрема, відшкодування завданих збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

За змістом абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (з відповідним змінами).

Так, судом встановлено, що за замовленням ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» оцінювачем ОСОБА_6 складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , вих. № 14584 від 02.11.2019 року.

На момент складання даного звіту, оцінювач ОСОБА_6 при проведенні дослідження встановлювала розмір збитку, завданого власнику транспортного засобу, однак остання не є атестованим судовим експертом та у неї відсутня необхідна кваліфікація, передбачена індексом та видом експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу».

При цьому, визначення об`єму відновлювальних робіт, необхідних для цього запчастин та матеріалів, проводилось на підставі результатів огляду КТЗ від 03.09.2020 року (протоколу огляду).

Також встановлено, що за замовленням потерпілої сторони - позивача, експертом Дроздовим Ю.В. (свідоцтво № 544 від 30 травня 2014 року, продовжено до 15.12.2020 року) було проведено автотоварознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, за результатами якого надано висновок № 2109/19/19. Для проведення даного дослідження, надано автомобіль Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 (в пошкодженому стані після ДТП), який було безпосередньо досліджено експертом Дроздовим Ю.В ..

Відповідно до реєстру атестованих експертів України Дроздов Ю.В. є атестованим судовим експертом та має кваліфікацію, передбачену індексом та видом експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу».

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним, для визначення розрахунку страхового відшкодування, покласти в основу саме висновок експерта № 2109/19/19, у відповідності до якого вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого в порядку, встановленого законодавством) складає 108042,61 гривень (без врахування складової ПДВ гривень).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 (провадження № 14-176цс18) зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Ліміт відповідальності (страхова сума) за шкоду спричинену майну, відповідно до Полісу № АО/ 0587069 складає 100 000 гривень, при цьому франшиза становить 2000 гривень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з урахування виплачених коштів, підлягає стягненню на користь позивача несплачена частка страхового відшкодування в сумі 4764,27 грн., із розрахунку: 100000 гривень (страхова сума) - 2000 гривень (розмір франшизи) - 93235,73 (розмір виплаченого страхового відшкодування).

При цьому, щодо посилань представника відповідача ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на необхідність застосування до спірних правовідносин положення ст. 1194 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Вимоги позивача пов`язані з відшкодуванням шкоди за договірним зобов`язанням, виключно в межах страхової суми (ліміту відповідальності), а тому посилання представника відповідача щодо необхідності застосування положень ст. 1194 ЦК України, яка передбачає настання деліктного зобов`язання, є безпідставними.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача пені та 3% річних на суму заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

У відповідності до п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідношення, в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, є грошовим зобов`язанням.

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України.

Зазначена правова позиція узгоджується з позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та постанові Верховного суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-438/12 провадження № 61-19588св18.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 29 серпня 2019 року звернувся до страховика та подав заяву про виплату страхового відшкодування,

Проте відповідачем ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування у розмірі 93235,73 гривень, було виплачено позивачу 13.12.2019 року, тобто з порушенням строку, встановленого законом, а також, як те встановлено під час судового розгляду, не у повному обсязі.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог щодо необхідності стягнення з відповідача ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача розміру пені та 3% річних від суми заборгованості.

Разом з тим, суд не може погодитись з наданим позивачем розрахунком пені і 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України, оскільки такий розрахунок виконано з урахуванням необхідності виплати страховиком всього розміру страхової суми (100000,00 гривень), тоді як розмір франшизи (2000 гривень) не підлягає стягненню зі страховика.

Для визначення розміру пені і 3% річних, які підлягають стягненню з ПрАТ«УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача, судом здійснюється розрахунок з врахуванням розміру заборгованості (страхового відшкодування) який складає 98000 гривень, а саме:

-пеня згідно умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: за період з 28.11.2019 р. по 12.12.2019 року включно - 98000,00 грн.(сума заборгованості) * 31% (розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості)/365(кількість днів у році) * 15(кількість днів прострочення) = 1248,49 гривень; за період з 13.12.2019 року по 19.12.2019 року включно - 4767,27 грн.(сума заборгованості) * 27 % (розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості)/365(кількість днів у році) * 7(кількість днів прострочення) = 24,67 гривень;

-3% річних в порядку ст. 625 ЦК України: за період з 13.12.2019 року по 19.12.2019 року включно - 98 000,00 грн.(сума заборгованості) * 3% /365(кількість днів у році) * 15(кількість днів прострочення) = 120,82 гривень; за період з 13.12.2019 року по 19.12.2019 року включно - 4767,27 грн.(сума заборгованості) * 3%/365(кількість днів у році) * 7(кількість днів прострочення) = 2,74 гривень.

При цьому, розмір 3% річних за період з 13.12.2019 року по 19.12.2019 року включно, суд вважає необхідним задовольнити в межах позовних вимог у розмірі 1,83 гривні.

Таким чином, з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 1273,16 гривень та 3% річних у розмірі 122,65 гривень.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача збитків, які складаються з суми франшизи у розмірі 2000, 00 грн., суд зазначає зазначити наступне.

Поняття франшизи у сфері страхування визначене ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування», за змістом якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. При цьому, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до правил п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

Враховуючи наведене, обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 визнав позовні вимоги в повному обсязі, з останнього на корить позивача підлягає стягненню сума франшизи, яка відповідно до договору страхування складає 2000,00 гривень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, підлягають частковому задоволенню.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

02 грудня 2019 року між адвокатом Негребовим Олександром Вікторовичем та ОСОБА_4 укладено договір про надання правничої (правової) допомоги та 03 грудня 2019 року - додаткову угоду № 1 до вказаного Договору.

Обсяг виконаних робіт визначений в Акті приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.12.2019 року та згідно якого ОСОБА_4 було надано правову допомогу на суму 8000 гривень. Дану винагороду було сплачено ОСОБА_4 , що підтверджується квитанцією від 07 липня 2020 року, виданою адвокатом Негробовим О.В.

Під час розгляду справи сторонами не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Також позивачем були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи вимоги діючого законодавства, а також те, що позов задоволено частково, суд доходить висновку, що судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у таких розмірах: з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судові витрати з оплати судового збору - 580,14 гривень, на професійну правничу допомогу -6040 гривень; з ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору - 188,26 гривень, на професійну правничу допомогу - 1960 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , суму грошових коштів у розмірі 6159,59 гривень, яка складається з: несплачена частка страхового відшкодування - 4764,27 гривень; пеня за період з 28.11.2019 року по 19.12.2019 року включно - 1272,67 гривень; 3% річних за період з 28.11.20198 року по 19.12.2019 року включно - 122,65 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , матеріальні збитки (франшиза) в розмірі 2000 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , судові витрати з оплати судового збору у розмірі 580,14 гривень та на професійну правничу допомогу у розмірі 6040 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 188,26 гривень та на професійну правничу допомогу у розмірі 1960 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складено 23 листопада 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський