КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи №757/37399/19-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/10035/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.

при секретарі: Гордієнко О.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Олицької Т.В.

розглянув у відкритому судового засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної спілки Споживчих товариств України «Укоопспілка» про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановленої 5 березня 2020 року, в приміщенні суду в складі судді Ільєвої Т.Г.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Центральної спілки Споживчих товариств України «Укоопспілка», в якому просив стягнути з відповідача на його користь 430162 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної спілки Споживчих товариств України «Укоопспілка» про стягнення заборгованості - закрито.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимогиу повному обсязі.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив оскаржувану ухвалу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Позивач у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції встановлено, що аналогічний спір розглянуто Печерським районним судом м. Києва ще у 2018 році, рішення набрало законної сили.

Проте апеляційний суд вважає такий висновок суду необґрунтованим з огляду на таке.

Пунктом 3 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду із даним позовом позивач просив стягнути з відповідача на його користь 430162 грн заборгованості по заробітній платі за період з червня 2016 року по червень 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року з Дочірнього підприємства Укоопспілки «Проектний інститут «Укооппроект» на його користь стягнуто 300240 грн заборгованості по заробітній платі, яке не виконано, яке за рішенням відповідача припинено діяльності Дочірнього підприємства Укоопспілки «Проектний інститут «Укоопроект», а тому обов`язок розрахуватися з ним має бути покладено на Укоопспілку.

У своїй позовній заяві позивач посилається на Закон «Про банкрутство» щодо субсидіарної відповідальності за зобов`язанням ДП Укоопспілки «Проектний інститут «Укооппроект».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 травня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 5 вересня 2018 року провадження № 757/60972/17-ц, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Центральної спілки Споживчих товариств України «Укоопспілка» про стягнення заборгованості відмовлено.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказував, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року з Дочірнього підприємства Укоопспілки «Проектний інститут «Укооппроект» на його користь стягнуто 300240 грн заборгованості по заробітній платі. Вказане рішення суду не виконано. Після ухвалення рішення суду Укоопспілка прийняла рішення про припинення діяльності Дочірнього підприємства Укоопспілки «Проектний інститут «Укооппроект», а тому обов`язок розрахуватися з ним має бути покладено на Укоопспілку. ОСОБА_1 просив стягнути з Укоопспілки суму боргу по заробітній платі з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 347 077грн. 21 лютого 2018 року позивач збільшив свої вимоги та просив стягнути з відповідача у зв`язку з збільшенням періоду нарахування інфляційної складової 370678 грн.

При цьому у позовній заяві позивач посилався на ст. 619 ЦК України.

Отже, враховуючи вищевикладене відсутні підстави вважати, що звертаючись до суду із позовом (справа №757/37399/19-ц) позивачем подано тотожний спір (справа757/60972/17-ц), оскільки указані справи мають різні підстави позову.

Проте суд першої інстанції на указане уваги не звернув, належним чином не перевірив чи позов подано до суду з тих самих підстав, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити справи по суті позовних вимог.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя:

Судді: