10 листопада 2020 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Луньова Д.Ю.;
за участю секретаря судового засідання - Гавриленко В.В.,
за відсутності сторін,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
22.07.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що вона з 09.09.2001 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2007 році шлюб було розірвано. На даний час син є повнолітнім і навчається в Вищій школі адміністрації та бізнесу імені Еуґенюша Квятковського у м. Ґдиня, на стаціонарній програмі першого ступеня за напрямом підготовки «Логістика» на платній основі. Відповідач одружений і має неповнолітніх двох дітей. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, якому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку та до досягнення сином 23 років за умови продовження навчання.
Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 23.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження, а відповідачу разом із копією позовної заяви та додатки.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав, жодних пояснень, заяв чи клопотань від нього суду не надходило.
Від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду 28.08.2020 р. надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Від третьої особи ОСОБА_3 через канцелярію суду 28.08.2020 р. надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи безйого участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» суду про виклик до суду у даній справі, крім того повідомлявся судовими повістками, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які повернуті на адресу суду, з позначкою про не вручення поштового відправлення.
Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 27.06.2002 його батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.12).
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.01.2007 р., що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №408 від 26.10.2006 р. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища дружині - ОСОБА_1 (а.с.14).
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 04.10.2019 р., що ОСОБА_6 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 04.10.2019 р., про що складено відповідний актовий запис за №113. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у дружини - ОСОБА_1 (а.с.13).
На даний час ОСОБА_3 являється повнолітнім та відповідно до Довідки про прийняття іноземця на стаціонарне навчання від 24.06.2020, виданої Вищою школою адміністрації та бізнесу імені Еуґенюша Квятковського у м. Ґдиня, був прийнятий на період з 1 жовтня 2019 до 30 вересня 2022 на стаціонарну програму першого ступеня за напрямом підготовки «Логістика» на платній основі (а.с.15-1).
Положеннями ч. 1, 3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Стягнення аліментів на утримання дочок, синів, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що син сторін, він же третя особа у справі на стороні позивача ОСОБА_3 , продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітнього сина сторін потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, враховує ту обставину, що обов`язок матеріально утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається на обох батьків, враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на строк навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання сина, не порушуючи при цьому права відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 268, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191, 199-200 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 22.07.2020 та до досягнення останнім 23 років, але не більше строку навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Лисичанський міський суд Луганської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Ю. Луньова