Справа №266/3699/17
Провадження№ 6/266/42/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судових засідань Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 , звернувся із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу від 26.09.2017 року, виданого Приморським районним судом м.Маріуполя (справа №266/3699/17) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

В обгрунтування заяви посилався на те, що 26.09.2017 року Приморським районним судом м.Маріуполя винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Підставою видачі вказаного судового наказу була відповідна заява ОСОБА_2 , не зважаючи на відсутність спору про право дитини на аліменти, оскільки він добровільно їх сплачував, починаючи з 2015 року (моменту розлучення). Оскільки на час розірвання шлюбу спору про місце проживання сина у них не було, з їх спільної домовленості, син залишився проживати з матір`ю. Увесь цей час він сумлінно сплачував та до цих пір продовжує сплачувати аліменти на утримання сина, але з початку лютого 2020 року його малолітній син ОСОБА_4 , після чергового побиття його матір`ю, втік від неї та переїхав жити до нього через постійні знущання матері з нього, здійснення з її боку психологічного тиску та побиття сина, що підтверджується неодноразовими його зверненнями та зверненнями діда малолітнього ОСОБА_3 . Факт проживання сина з ним підтверджується довідкою про фактичне проживання від 27.02.2020 року за №1 та довідкою про склад сім`ї від 27.02.2020 року, виданими Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Новоросійська2». Повертатися жити до матері син немає наміру, позаяк ОСОБА_2 чинить на дитину постійний психологічний тиск та розпускає руки. На підставі чого, вимушений звернутися до суду з даною заявою.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, при цьому від них на адресу суду надійшли заяви в яких просили справу розглянути без їх участі та на задоволенні вимог наполягали.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду заяви, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності вищезазначених осіб, оскільки неявка останніх не є перешкодою для розгляду заяви, відповідно до вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Так, дійсно 26.09.2017 року Приморським районним судом м.Маріуполя винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про аліменти від 18.02.2020 року за №504, виданої ДП «Маріупольський морський торговельний порт» з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , за період з 01.2019 року по 01.2020 року, з ОСОБА_1 утримано з заробітної плати аліменти на загальну суму 34499.19 грн.

З відповіді Приморського ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області від 18.02.2020 року за №4аз/104/05-2020 на запит адвоката Беззубченко Л. вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 01.01.2020 року по 12.02.2020 року, з заявами або повідомленням про вчинення будь-якою особою кримінальних правопорушень щодо нього самостійно не звертався. Однак, 18.01.2020 року з письмовою заявою звертався батько неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , в якій просив прийняти міри до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яка негативно вливає на їх сумісного сина. Також 26.01.2020 року надходило повідомлення від дідуся неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , про те, що онук ОСОБА_3 за місцем свого мешкання кричить через вікно, просить допомоги, а його невістка ОСОБА_2 не виконує своїх обов`язків по вихованню дитини. Дані повідомлення були розглянуті, за результатами яких ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З характеристики виданої ДП «Маріупольський морський торговельний порт» на ім`я ОСОБА_1 випливає, що останній працює в Маріупольському порту на посаді механіка з ремонту устаткування Центральних ремонтно-механічних майстерень з 03.07.2006 року. За даний час проявив себе як відповідальний та сумлінний працівник, який вміє правильно та чітко спланувати й організувати робочий процес. Виконує виробничі завдання в необхідні встановлені строки. У колективі підтримує нормальні, ділові відносини, на зауваження старших товаришів ставиться із розумінням, ні з ким не конфліктує.

Згідно довідки про фактичне проживання за №1 від 27.02.2020 року виданої ОСББ «Новоросійська2», ОСОБА_1 , проживає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї №1 від 27.02.2020 року виданої ОСББ «Новоросійська2», ОСОБА_1 є винаймачем кв. АДРЕСА_2 , разом з ним проживає його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копій відповідей Приморського ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області від 29.01.2020 року на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що за результатами перевірок фактів вчинення кримінального правопорушення на підставі об`єктивних даних встановлено не було, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судовий наказ це особлива форма судового рішення, запроваджена Цивільним процесуальним кодексом України, про стягнення з боржника грошової суми або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Судовий наказ одночасно є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, на підставі зазначеного, судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що судом встановлено, що дитина проживає з батьком ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вимоги про визнання судового наказу від 26.09.2017 року, виданого Приморським районним судом м.Маріуполя (справа №266/3699/17) таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 СК України, ст.ст. 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати судовий наказ від 26.09.2017 року, виданий Приморським районним судом м.Маріуполя (справа №266/3699/17) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.Г.Пантелєєв