Справа № 191/2880/20
Провадження № 2/191/966/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 03 вересня 1994 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі Новогнідською сільською Радою народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів складено відповідний запис № 12. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період шлюбу, а саме 30 липня 1999 року ОСОБА_2 набуто у власність за договором купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. та який складається з: жилого будинку А-1 глинобит., штукотурений, жилою площею 45,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами: погребу П-1 цегл., літньої кухні Д-1 цегл., літнього душу Ж-1 цегл., вбиральні В-1 цегл., сараю Б-1 цегл., гаражу Г-1 ракуш.оштук., сараю Е -1 ракуш., огорожі № 1,2 штах, який є спільною сумісною власністю подружжя

До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її присутності.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З наданих суду матеріалів справи встановлено, що 03 вересня 1994 року Новогнідською сільською Радою народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

В період шлюбу, а саме 30 липня 1999 року ОСОБА_2 придбано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №1387, будинок АДРЕСА_1 , який складається з: жилого будинку А-1 глинобит., штукотурений, жилою площею 45,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами: погребу П-1 цегл., літньої кухні Д-1 цегл., літнього душу Ж-1 цегл., вбиральні В-1 цегл., сараю Б-1 цегл., гаражу Г-1 ракуш.оштук., сараю Е -1 ракуш., огорожі № 1,2 штах, що знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м.

Зазначене нерухоме майно зареєстровано в цілому за ОСОБА_2 06 серпня 1999 року КП «Синельниківське БТІ» (а.с.3).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 КпШС визначено, що поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, яка діяла на момент укладення вищевказаного договору купівлі-продажу, визначалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що зазначений будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя на підставі статті 22 КпШС України, згідно з приписами статті 28 КпШС України, їхні частки є рівними, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину спірного будинку, про що відповідач не заперечував, надавши до суду відповідну заяву.

У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на Ѕ частину будинку, з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: жилого будинку А-1 глинобит., штукотурений, жилою площею 45,7 кв.м., погребу П-1 цегл., літньої кухні Д-1 цегл., літнього душу Ж-1 цегл., вбиральні В-1 цегл., сараю Б-1 цегл., гаражу Г-1 ракуш.оштук., сараю Е -1 ракуш., огорожі № 1,2 штах, придбаного 30 липня 1999 року в період шлюбу з ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №1387

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А. В. Твердохліб