Номер провадження 22-ц/804/3199/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Мальованого Ю.М.,

суддів: Космачевської Т.В., Папоян В.В.,

розглянувши у приміщенні суду у м. Бахмут Донецької області у порядку письмового проваджен-ня цивільну справу № 234/11713/20 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції (м. Харків) Скоби Максима Геннадійовича, з апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донець-кої області від 03 вересня 2020 року про повернення скарги, у складі судді Романенко К.С., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управ-ління Міністерства юстиції (м. Харків) Скоби М.Г.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування доводів зазначив, що повертаючи його скаргу на дії державного виконавця судом зроблений помилковий висновок, що надана ним експрес-накладна № 2752 від 13 серпня 2020 року не є належним підтвердженням факту його ознайомлення з матеріалами ви-конавчого провадження, вказана накладна не містить відомості які документи заявником отрима-но. Судом не взято до уваги, що, оскільки він проживає у м. Харків, іншого способу ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, окрім як отримати їх засобами поштового зв`язку, він не має, і відповідні постанови своєчасно йому надіслані державним виконавцем не були.

Заінтересованими особами Державним виконавцем Краматорського міського ВДВС Східно-го міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Скобою М.Г. та ТОВ «ФК «Кре-дит-Капітал» копія апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 отримана 05 листопада 2020 року та 09 листопада 2020 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 89, 90).

Письмовий відзив на апеляційну скаргу заявника заінтересованими особами на час розгляду справи не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учас-ників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеля-ційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 підлягає задо-воленню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наяв-ними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і на-правляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у спра-ві, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379).

Повертаючи скаргу на дії державного виконавця, суд першої інстанції, керувався положення-ми ч. 3 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що у встановлений судом строк заявником не усу-нуті недоліки скарги, надана заявником експрес-накладна № 2752 від 13 серпня 2020 року не є належним підтвердженням факту ознайомлення заявника з матеріалами виконавчого провадження. Вказана накладна містить відомості щодо оформлення документів без зазначення, які саме документи отримав заявник. Оскільки недоліки відповідно до ухвали Краматорського міського суду від 21 серпня 2020 року не усунуто, суд дійшов висновку про повернення скарги заявнику.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може.

Матеріалами справи встановлено, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Крама-торського міського суду Донецької області зі скаргою на дії державного виконавця Краматорсько-го міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мініс-терства юстиції (м. Харків) Скоби М.Г., в якій просив зняти арешт, накладений постановою дер-жавного виконавця від 07 червня 2019 року на грошові кошти, які містяться на рахунку, відкрито-му в АТ КБ «ПриватБанк» та на рахунку, відкритому у АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 . При цьому заявник посилався на те, що з матеріалами виконавчого провадження та оскаржуваними постановами державного виконавця він ознайомився лише 13 серпня 2020 року після отримання їх копій поштою.

Ухвалою Краматорського міського суду від 21 серпня 2020 року скаргу ОСОБА_1 було за-лишено без руху та запропоновано заявнику надати докази того, що він дізнався про порушення його прав саме 13 серпня 2020 року.

На виконання вказаної ухвали засобами електронного зв`язку заявником ОСОБА_1 на адресу Краматорського міського суду Донецької області надіслана сканкопія експрес-накладної № 2752 про отримання ним документів 13 серпня 2020 року від відправника ОСОБА_2 (а.с. 13).

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції у повній мірі зазначеним принципам не відповідає.

Скарга ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця подана до Краматорського мі-ського суду Донецької області засобами поштового зв`язку 16 серпня 2020 року (а.с. 7).

Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано зая-вникові строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме: заявника зобов`язано надати докази того, що він дізнався про порушення його прав саме 13 серпня 2020 року (а.с. 9).

02 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про долучення документів до матеріа-лів справи, в якій просив долучити до матеріалів справи експрес-накладну № 2752 про отримання документів 13 серпня 2020 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви № 6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини (далі - Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, cерія АN 18, ст. 13 - 18, п. 28 - 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, п. 33).

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення у справі "Bellet v. France" від 4 грудня 1995 року, серія А, №333-Б, ст. 42 п. 36).

Вимоги до змісту позовної заяви встановлені ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Із положень ч. 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого прова-дження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміна-льних справ у пункті 13 постанови від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповіда-ти загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в Законі про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконав-чої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються поло-ження ЦПК.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня над-ходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спо-сіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про зали-шення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається пода-ною в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи скаргу на дії та рішення державного виконавця без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам процесуального закону. На переконання суду, заявник не додав до неї докази поважності причин пропуску строку для звернення зі скаргою, передбаченого ст. 449 ЦПУ України.

Ухвалою від 03 вересня 2020 року суд повернув скаргу ОСОБА_1 на дії державного вико-навця як таку, недоліки якої не було усунуто.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 126 ЦПК України наслідком порушення процесуа-льних строків є залишення документів, поданих після закінчення процесуальних строків, без розг-ляду.

В абзаці 4 п. 16 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність дер-жавного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року N 6 зазначено, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення цього питання, визнав неподаною та повернув скаргу у відповідності до ст. 185 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розг-ляду.

Керуючись статтями ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року про повер-нення скарги на дії державного виконавця скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: Т.В. Космачевська

В.В. Папоян