Справа № 132/3762/20
Ухвала

Іменем України

24 листопада 2020 року Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, зазначивши особою, яка може отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 , шляхом накладення арешту на: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0042, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та земельну ділянку площею 0,231 га, кадастровий номер :01:005:0043, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 за АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що невжиття такого способу забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист інтересів заявника, за захистом яких він має намір звертатися до суду, оскільки дане майно є їх з ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, так як придбане під час шлюбу та за спільні кошти. В 2019 році на придбаній земельній ділянці було розпочато будівництво нового будинку. Оскільки, сімейні стосунки між ним не склалися, було подано позов про розірвання шлюбу. В кінці вересня 2020 року ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 , що розподілом нового будинку будуть займатися після прийняття його в експлуатацію, а за старий будинок остання сплатить грошову компенсацію. На виконання домовленості ОСОБА_1 надав письмову згоду, завірену приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Варламовим О.В. на оформлення дарування старого будинку АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки, на якій він розташований, на користь дочки ОСОБА_2 від першого шлюбу та залишив усі документи і ключі від будинку. Однак станом на день подачі заяви про забезпечення позову домовленість зі строни ОСОБА_2 виконана не була.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті .

У відповідності з п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задоволити, накласти арешт на житовий будинок та земельні ділянки, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Визначені законом підстави для вжиття зустрічного забезпечення у даній справі станом на час розгляду заяви відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (особа, яка може отримати статус учасника справи ОСОБА_2 ) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - задоволити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0042, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та земельну ділянку площею 0,231 га, кадастровий номер :01:005:0043, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: