КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/912/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

16 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Рейнарт І.М.

Секретаря судового засідання Рудик О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за заявою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової Ірини Олександрівни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра», банк) Стрюкова І.О., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором № 139/П/14/2008-840 від 29 квітня 2008 року у розмірі 19 434,85 доларів США, яка складається з: непогашеного кредиту - 7 944 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 167 291,34 грн; несплачених відсотків - 5 714,40 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 120 338,65 грн; пені - 4 821 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 101 524,53 грн; штрафу - 955,45 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 20 120,57 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 березня

2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» від 29 квітня 2008 року у розмірі 11 212,86 доларів США, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 944 доларів США, нарахованих відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 268,86 доларів США та штрафу у розмірі 20 120,57 грн. У задоволенні інших вимог до ОСОБА_2 відмовлено. В решті рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року залишено без змін. Здійснено розподіл судових витрат (а.с. 215-216, 217-224 том 1).

Постановою Верховного Суду від 30 травня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року у частині розгляду позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_2 скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року у частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_3 залишено без змін (а.с. 55-60 том 2).

Судом апеляційної інстанції призначено розгляд справи на загальних підставах за раніше поданою апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року в частині вимог до ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою від 28 вересня 2020 року судом апеляційною інстанцією залучено до участі у справі правонаступника позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (а.с. 103-104 том 3).

На стадії перегляду справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової Ірини Олександрівни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року представник відповідачки ОСОБА_2 подала до Київського апеляційного суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні 63324250 до набуття чинності ухваленого у справі остаточного рішення, а також заборонити правонаступнику позивача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» вчиняти будь-які дії щодо предмета спору, зокрема, передавати право вимоги за договором «Автопакет» № 139/П/14/2008-840 або іншим чином змінювати кредитора у вказаному зобов`язанні до набуття чинності ухваленого у справі остаточного рішення.

В обгрунтування доводів заяви зазначала про те, що після заміни кредитора у зобов`язанні за кредитним договором № 139/П/14/2008-840 новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» 04 липня 2020 року звернувся до нотаріуса за вчиненням нотаріального напису та передав його на виконання приватному виконавцю Павлюк Н.В. У межах виконавчого провадження приватним виконавцем вчинені виконавчі дії, направлені на стягнення заборгованості та витрат виконавчого провадження на загальну суму 531216,32 грн. Крім того, звернено стягнення на кошти на рахунку ОСОБА_2 .

Вважає, що стягнення коштів у виконавчому провадженні, без з`ясування суми боргу за кредитним договором, не врахування вартості заставного майна, є подвійним стягненням.

Як передбачено частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 підтримала доводи заяви про забезпечення позову.

Судова колегія, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши наведені доводи заяви, дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повноваження судів при вирішенні цивільних справ визначені цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваженнями щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку ( пункти 2, 4, 5 статті 150 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, що в цій справі між сторонами існує судовий спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 139/П/14/2008-840, укладеного 29 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2 , як позичальником, та ОСОБА_3 , як поручителем.

За пред`явленими вимогами позивача у судовому порядку заборгованість утворилась станом на 15 червня 2015 року через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань.

У поданій заяві представник відповідачки ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні 63324250 до набуття чинності ухваленого в цій справі остаточного рішення, а також заборонити правонаступнику позивача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» вчиняти будь-які дії щодо предмета спору, зокрема, передавати право вимоги за договором «Автопакет» № 139/П/14/2008-840 або іншим чином змінювати кредитора у вказаному зобов`язанні до набуття чинності ухваленого у справі остаточного рішення.

Із долученого до заяви виконавчого напису колегією суддів встановлено, що новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у позасудовому порядку звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про вчинення виконавчого напису.

За заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 04 липня 2020 року вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропонував у безспірному порядку стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (новий кредитор) заборгованість, що виникла по кредитному договору № 139/П/14/2008-840, від 29 квітня 2008 року з боржника ОСОБА_2 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року на загальну суму 482 728,47 грн. (а.с. 120 том 3).

Виконавчий напис від 04 липня 2020 року новим кредитором пред`явлено на примусове виконання. 10 жовтня 2020 року приватним виконавцем Павлюк Н.В. відкрито виконавче провадження № 63324250 (а.с. 121-122 том 3).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відсутність зв`язку між заявленими позовними вимогами у цій справі та способом забезпечення позову, про який просить відповідачка ОСОБА_2 , оскільки правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису щодо реалізації кредитором в позасудовому порядку права на примусове виконання зобов`язання боржником, за яким приватним виконавцем в рамках відкритого виконавчого провадження № 63324250 вчиняються дії щодо примусового виконання виконавчого напису від 04 липня 2020 року, не є предметом спору у цій справі.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 153, 381 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у забезпеченні позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді: