Номер провадження: 22-ц/813/9331/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Заїкіна А.П.

суддів - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

вивчивши матеріалиапеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» про визнання дій з припинення централізованого водопостачання протиправними, зобов`язання поновлення та приведення до первинного стану централізованого водопостачання, стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

06 листопада 2020 року на адресу Київського районного суду міста Одеси надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гайси А.М. на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта зазначає, що 02.09.2016 року між позивачем та філією «Інфоксводоканал» було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за №139272/ЧВ-СДВ, номер особового рахунку:5538. 11.11.2017 року працівниками відповідача, без будь-якого узгодження зі позивачем виконували аварійні роботи за заявою власника сусідського домоволодіння в безпосередній близькості до труб позивача. В ході вказаних робіт працівники відповідача пошкодили водопровідні комунікації позивача, та щоб приховати наслідки своїх дій провели відключення від водопостачання й засипали місце розкопу. Однак відповідач заперечує вказані обставини та стверджує, що оскільки дії Філії були спрямовані на усунення аварійної ситуації, тому підстави і визнання дій неправомірними відсутні.

Представник апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було відмолено в задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Оскільки надання відповідних висновків експерта підтвердило би факт неправомірного втручання відповідача у систему водопостачання, яка забезпечувала водопостачання в домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Отже, судом першої інстанції було порушено процесуальні права позивача, щодо сприяння позивачу у збиранні доказів, що в свою чергу призвело до неможливості у повному обсязі встановити обставини справи. Також, судом не було застосовано норми права, якими держава гарантує кожному громадянину безперебійну послугу з водовідведення, які закріпленні в постановах КМУ «151 від 17.02.2010 року та №630 від 21.07.2005 року.

Представник апелянта також посилається на те, що оскільки ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» є єдиним суб`єктом господарської діяльності в м. Одесі, який надає послуги водопостачання та водовідведення, тому його діяльність підпадає під ЗУ «Про природні монополії". Відповідно до ч. 2 ст. 10 даного Закону природний монополіст не має права вчиняти дії, спрямовані на припинення виробництва товарів або послуг, які регулюються Законом.

Таким чином дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» по припиненню водопостачання за договором №139272/ЧВ-СДВ, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не ґрунтуються на законі та є протиправними.

18 листопада 2020 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року. В якій остання просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що її 11.11.2016 року, відповідачем ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» було відключено її будинок за адресою АДРЕСА_1 від постачання води, де вона є абонентом, та проживає разом з сином ОСОБА_2 . Вказаними діями відповідачем було порушено умови договору №139272/ЧВ-СДВ, який був укладений 02.09.2016 року між ОСОБА_1 та Філією. Того ж дня, ОСОБА_1 звернулась до Філії та проінформувала про зникнення води, яка зареєстрована оператором за номером:151974. Всупереч вимогам договору, та з метою складання акту-претензії представники Філії не з`явились ні на протязі трьох днів, як зазначено в договорі, ні до теперішнього моменту.

ОСОБА_1 зазначає, що вона багато разів в письмовій формі зверталась до Філії, з проханням отримання акту про відключення її від води. Вся отримана інформація про стан водопровідного вводу є вкрай суперечлива, та надана лише в усній формі. У письмовій формі представники Філії повідомили лише, що була аварія, і що ОСОБА_1 повинна заплатити за побудову колодязя, щоб знову підключили до водопостачання. Однак представниками Філії не було повідомлено про причини аварій, її характер, та чому було відключено від магістральної труби, і не відремонтовано водопровідний ввід, на якому, як стверджує відповідач, була аварія. Тому, вказаними діями на думку ОСОБА_1 , представники Філії навмисно позбавили її права на воду, не залежно від того, чи була аварія, чи ні. Апелянт стверджує, що представники Філії в змові з сусідом ОСОБА_1 , з яким у неї постійно виникають конфлікти.

Окрім вказаного, в суді першої інстанції не було доведено, що на водопровідному вводі була аварія; якщо була аварія, що вона виникла по вині ОСОБА_1 .. Відповідач в суді визнав, що відключив ОСОБА_1 від водопостачання, але не довів, що це було здійснено через аварію на водопроводі та що ця аварія виникла з вини позивача.

Тому, надані відповідачем докази в суді першої інстанції: Заява 7247 та Наряд завдання 7247/1, Акт №3984, та заява ОСОБА_1 від 27.11.2017 року, не підтверджують правомірність дій відповідача.

Дослідивши вищевказану апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга ОСОБА_1 є уточненнями до апеляційної скарги поданою представником ОСОБА_1 - адвокатом Гайса А.М., оскільки містить додаткові доводи.

Вивчивши апеляційні скарги та ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що уточнена апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню апелянту з огляду на наступне.

За правилами ст. 367 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи те, що строк на апеляційне оскарження рішення суду закінчився 06 листопада 2020 року, уточнена апеляційна скарга від ОСОБА_1 надійшла поза межами вказаного строку, то такий документ не може бути розглянутий судом, оскільки поданий з порушенням встановлених цивільним процесуальним законодавством строків, а відтак підлягає поверненню апелянту без розгляду.

Керуючись ст.ст. 261, 357, 364 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ухвалив:

Уточнену апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала підлягає оскарженню протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе