Справа № 336/7532/17
Пр. № 6/336/269/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорової Я.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорова Я.М. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на частку боржника ОСОБА_1 в праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В поданні зазначила, що в провадженні відділу виконавчої служби перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 447176 грн. 50 коп., стягнутої рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2018 року, яке набрало законної сили. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження та вчинено дії з перевірки майнового стану боржника, внаслідок чого встановлено, що боржник на податковому обліку не перебуває, не має трудових відносин, не отримує пенсію, не має рахунків у фінансових установах.

Разом з тим, зазначає автор подання, ОСОБА_1 є учасником права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на момент смерті ОСОБА_3 , що доводилася боржниці матір`ю, та проживала разом із спадкодавцем і була зареєстрована у вказаному житлі.

Іншим спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги є її друга донька ОСОБА_4 .

Так як ОСОБА_3 була власником 1/3 частини означеного житла, у відсутність інших спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_4 кожній належить по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері.

Після смерті спадкодавця боржник до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, свідоцтва про право на спадщину не отримала, проте у відповідності до ст. 1268 ЦУК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент її відкриття постійно проживала разом із спадкодавцем.

У зв`язку з викладеним автор подання просить про звернення стягнення на частку в праві спільної часткової власності на вказане житло, право на яке належить боржнику ОСОБА_1 , хоча й не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Державний виконавець, що звернулася із вказаним поданням, до суду не з`явилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання про розгляд подання у її відсутність, що у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовило вирішення вказаного процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, у відсутність заявника.

Сторони та інші заінтересовані особи в силу ч. 11 ст. 440 ЦПК для участі у вирішенні подання не повідомлялись та не викликались.

Дослідивши доводи подання, вивчивши надані документи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що в провадженні відділу виконавчої служби перебуває виконавче провадження АСВП № 590 62897 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 447176 грн. 50 коп., стягнутої рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2018 року. Вимоги державного виконавця до боржника про необхідність явки до відділу виконавчої служби ОСОБА_1 не виконуються, джерел доходів, за рахунок яких можливо проведення примусового виконання рішення, у боржника немає.

Боржниця зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Право власності на вказане житло належить у рівних частках, що становлять 1/3 частину квартири, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, врегульовані Розділом УІ ЦПК України.

Статтею 440 ЦПК України внормовано право державного чи приватного виконавця звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено звернення стягнення на майно боржника в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом.

Виходячи з семантики словосполучення «майно боржника», таким майном є предмети цивільного обігу, право власності на які належить фізичній особі, що є боржником у виконавчому провадженні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, як випливає із змісту ст. 328 ЦК України.

В передбачених статтею 440 ЦПК України випадках для звернення стягнення на нерухоме майно боржника необхідно констатувати наявність у нього такого майна, право яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Вирішуючи подання не на користь особи, яка з ним звернулась, суд виходить з того, що для звернення стягнення на майно боржника необхідною передумовою є наявність такого майна.

Разом з тим у суду немає відомостей про наявність на праві власності у боржника ОСОБА_1 того майна, на яке посилається державний виконавець.

Доводи подання про те, що боржниця вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент її відкриття постійно проживала разом із спадкодавцем, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Висновки про наявність у ОСОБА_1 права на частку в праві спільної власності в порядку спадкування мають ґрунтуватися на наслідках розв`язання спору про цивільне право, яке вирішується за правилами загального позовного провадження, з участю осіб, що пред`являють вимоги з приводу захисту цивільного права (позивача) та відповідають за пред`явленими вимогами (відповідача), і не може бути предметом цього розгляду, пов`язаного з виконанням судового рішення.

Таким чином, у відсутність не лише реєстрації права власності, а й у відсутність такого права у боржника, суд не має підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 440, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорової Я.М. залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 23 листопада 2020 року.

Суддя О. В. Щаслива