Справа № 192/110/20
Провадження № 2/192/1044/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" листопада 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Корота Л.С.,

представника позивача Духневича В.С.,

прокурора Ткаченка С.В.,

представника відповідачів адвоката Бублейника В.А.,

представника третьої особи Могильної А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до відповідачок з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та витребування земельної ділянки.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що прокурором встановлено, що ОСОБА_3 08 листопада 2001 року було надано в постійне користування для ведення фермерського господарства, земельну ділянку розміром 15,9 га в межах Привільнянської сільської ради, у зв`язку з чим йому було видано Державний акт на право постійного користування землею. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим його право постійного користування на вказану земельну ділянку припинилось.

Але прокурором встановлено, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким дружині спадкоємця ОСОБА_1 передано в спадщину 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 15,9 га, яка надана для ведення фермерського господарства, розташована на території Привільнянської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №961701, виданого Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 16 вересня 2011 року, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №00615, кадастровий номер земельної ділянки -:01:200:0001.

Прокурором встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю або на право постійного користування землею площею 15,9 га на території Привільнянської сільської ради на ім`я ОСОБА_3 , Солонянською райдержадміністрацією не видавався, також не приймалось головою Солонянської районної державної адміністрації розпорядження №678-р-09 від 13 листопада 2009 року «Про надання право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Натомість за №678-р-09 зареєстроване розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для ведення фермерського господарства громадянам членам СФГ «Світоч» на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. Прізвище ОСОБА_3 серед членів СФГ «Світоч» відсутнє.

Тому вважають, що розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації №678-р-09 від 13 листопада 2009 року «Про надання право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» є підробленим. Державний акт на право приватної власності на землю або на право постійного користування землею площею 15,9 га на території Привільнянської сільської ради Солонянського району на ім`я ОСОБА_3 . Солонянською райдержадміністрацією 12 вересня 2011 року не видавався.

Підставою для реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:200:0001 за ОСОБА_3 та співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стало розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації №678-р-09 від 13 листопада 2009 року. При цьому оригінали державних актів на вказану земельну ділянку відсутні у Солонянській районній державній адміністрації так і у відділі у Солонянському районі головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

За даним фактом слідчим СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 16 грудня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000768 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Вважають, земельна ділянка кадастровий номер :01:200:0001 площею 15,9 га, перебуває у державній власності, державні акти на право приватної власності зазначеної земельної ділянки та розпорядження щодо відведення її ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у передбаченому законом порядку компетентними органами не видавались, оскільки їх фактично було підроблено, тому такі державні акти на право приватної власності є нікчемними, не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю, як і свідоцтво про право на спадщину є недійсним, оскільки воно було видано на підставі вищевказаних актів. Враховуючи викладене просили витребувати з незаконного володіння земельну ділянку, яка перебуває у відповідачів, а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, також в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, послався на письмові пояснення, в яких вважав, що земельна ділянка вибула з власності держави незаконно, тому просили витребувати її у відповідачів.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації №678-р-09 від 13 листопада 2009 року відносно ОСОБА_3 не приймалось і тому земельна ділянка підлягає поверненню у державну власність.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в задоволені позову відмовити, з підстав викладених у відзиві на позов.

07 травня 2020 року відповідачі подали відзив на позов, в якому зазначили, що оскільки питанням видачі Державних актів не займається безпосередньо Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, наявність офіційних записів в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі відділу Держгеокадастру у Солонянському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про видачу оскаржуваного акту на право власності на земельну ділянку свідчить про те, що такий державний акт дійсно видавався, окрім того прокурор пропустив строк позовної давності звернення до суду з позовом і тому підстав для задоволення позову немає.

Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що зроблено запис №2, Виконавчим комітетом Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року (а.с. 37).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 серпня 2017 року, виданого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримала у спадщину майно у вигляді 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 15,9000 га в межах згідно з планом, яка надана для ведення фермерського господарства, розташована на території Привільнянської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного ату на право приватної власності на землю серії ЯЕ №961701, виданого Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області, 16 вересня 2011 року, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №00615. Кадастровий номер земельної ділянки :01:200:0001 (а.с. 39).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вищезазначене право власності відповідачки ОСОБА_1 , було зареєстровано 22 серпня 2017 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №22005000 (а.с. 40-42).

Відповідно до розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №678-р-09 від 13 листопада 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для ведення фермерського господарства громадянам членам СФГ «Світоч» на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області», вказаним розпорядженням не вирішувалось питання про передання у власність будь-якій особі земельної ділянки загальною площею 15,9000 га, що розташована на території Привільнянської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:200:0001 (а.с. 44).

Згідно відповіді Виконуючого обов`язків райдержадміністрації №07-40-1349/0/224-19 від 13 грудня 2019 року, Державний акт на право власності на землю або право постійного користування землею площею 15,9 га на території Привільнянської сільської ради Солонянського району на ім`я ОСОБА_3 , Солонянською райдержадміністрацією не видавався, відповідно, розпорядження щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 15,9 га, головою райдержадміністрації не виносилось, в тому числі і 16 вересня 2011 року (а.с. 45).

Відповіддю № 07-05-30/0/224-20 від 10 січня 2020 року голова Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області повідомив, що у 2009 році розпорядження голови райдержадміністрації про надання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:200:0001 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не виносилося (а.с. 46).

Згідно відповіді начальнику відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №10-4-0,33-229/115-19 від 13 грудня 2019 року згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (Розділ 1. Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб від 31 січня 2011 року по 10 серпня 2011 року) вчинено запис №00615 від 16 вересня 2011 року щодо реєстрації державного акту серії ЯЕ №961701 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:200:0001, загальною площею 15,9 га (в частці 1/3) за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Привільнянської сільської ради, на підставі розпорядження голови Солонянської РДА від 13 листопада 2009 року № 678-р-09 на ОСОБА_3 . Відповідно до книги записів державної реєстрації державних актів правовстановлюючий документ видано ОСОБА_3 , про що свідчить підпис власника про отримання даного документу. Відповідно до Державного реєстру земель, станом на 31 грудня 2012 року, та Державного фонду документації із землеустрою на території Солонянського району Дніпропетровської області інформація та документи на вищевказану земельну ділянку відсутні. Відомості щодо розпаювання земельної ділянки з кадастровим номером :01:200:0001 у відділ відсутні. Відмітки про скасування чи припинення права власності відповідно до книг реєстрації відсутні (а.с. 48).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в провадження Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000768, внесене 16 грудня 2019 року, за відомостями, що 16 грудня 2019 року до Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт заступника начальника СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Феденка І.Я. про те, що невстановлена особа підробила Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№961701 на ім`я ОСОБА_3 , виданого Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 16 вересня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:200:0001, котра розташована на території Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 358 КК України (а.с. 53).

Відповідно до досліджених в судовому засіданні оригіналів Державних актів на право власності на земельну ділянку серій ЯЕ №961701, ЯЕ №961698, ЯЕ№961702 виданих на підставі розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №678-р-09 від 13 листопада 2009 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками в рівних частках, по 1/3 частці, земельної ділянки площею 15,9000 га, що розташована на території Привільнянської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:200:0001. Вказані акти зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№00615, 00616, 00617 (а.с. 110-112).

Вказані оригінали Державних актів виконані на бланках суворої звітності, мають підписи Голови Солонянської райдержадміністрації І.Бик та начальнику відділу Держкомзему у Солонянському районі ОСОБА_4 , та видані 16 вересня 2011 року.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як вбачається зі ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Згідно ст. 116 ЗК України - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 125 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України - право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 330 ЦК України - якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 373 ЦК України - право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 374 ЦК України - суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України - якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як підставу своїх позовних вимог, прокурор та позивач зазначили, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 є недійсним, оскільки померлий не набув права власності на частку земельної ділянки і тому вказана частка земельної ділянки не може входити в обсяг спадкового майна і не підлягає спадкуванню, у зв`язку з чим державний нотаріус безпідставно видала свідоцтв про право на спадщину за законом.

Разом з тим в судовому засіданні достовірно встановлено, що право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку спірної земельної ділянки було належним чином зареєстровано при житті померлого і при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 державний нотаріус дотримався вимог щодо виявлення майна померлого та перевірки наявних речових прав, що підлягають спадкуванню, в тому числі і щодо спірної земельної ділянки. Тому суд вважає, що підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в судовому засіданні не встановлено, і тому вказана вимога позивача та прокурора не підлягає задоволенню.

Посилання позивача та прокурора, що розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №678-р-09 від 13 листопада 2009 року є підробленим суд не приймає, як голослівне, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів в частині саме підробки вказаного розпорядження суду не надано.

Суд зауважує, що сам факт наявності кримінального провадження за фактом підробки Державного акту на ім`я ОСОБА_3 , не підтверджує підробку розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, як і не підтверджує факт вибуття земельної ділянки від власника проти його волі.

Судом достовірно встановлено, що відповідачі, є власниками зареєстрованого права власності на частки земельної ділянки, оскільки вказане право власності належним чином зареєстровано у відповідному реєстрі, і що вказана земельна ділянка вибула не проти волі власника Держави, оскільки наявні у відповідачів державні акти підписані належними особами, і мають всі відповідні реквізити.

В судовому засіданні ні прокурор, ні представник позивача, ні представник третьої особи, не змогли пояснити суду яким чином була проведена державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку, і чому відповідачам було видано Державні акти належного зразка з відповідними підписами посадових осіб та даними про реєстрацію права власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для застосування положень ст. 387 ЦК України в частині витребування майна у відповідачів, немає, оскільки позивачем не доведено суду належними, допустимими та достовірними доказами, що відповідачі заволоділи спірною земельною ділянкою без відповідної правової підстави.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, ст.ст. 215, 373, 374, 386, 387, 1225, 1301 ЦК України, ст.ст. 116, 125, 126 ЗК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову Заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке розташоване: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39835428 до ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , третя особа: Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, яка розташована: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 3, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04052382 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та витребування земельної ділянки відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.