Постанова

Іменем України

11 листопада 2020 року

місто Київ

справа № 761/26646/18

провадження № 61-7358св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попова Олександра Валеріївна,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у складі судді Голуб С. А.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» (далі - КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району») Попової О. В. про державну реєстрацію права приватної власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер від 03 травня 2018 року № 40910133; скасування запису про право власності № 25976318, який внесений зазначеним державним реєстратором про державну реєстрацію права приватної власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк».

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О. В., третя особа - ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О. В. про державну реєстрацію права приватної власності ПАТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер 40910133 від 03 травня 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О. В.

Скасовано запис про право власності № 25976318, який внесений державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району»Поповою О. В. на підставі рішення від 03 травня 2018 року, індексний номер 40910133, про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

ПАТ «Укрсоцбанк», не погодившись із зазначеним заочним рішенням, 29 липня 2019 року звернулося до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року залишено без задоволення.

20 листопада 2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Укрсоцбанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року. Визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року, що викладені в апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року залишено без руху, надано заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтовувалася тим, що копія ухвали Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року двічі направлялася судом апеляційної інстанції на поштову адресу ПАТ «Укрсоцбанк», що зазначена в апеляційній скарзі (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 9, БЦ «Форум Парк Плаза», корп. 4-Ц), проте поштові конверти повернулися до суду без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Станом на 17 лютого 2020 року ПАТ «Укрсоцбанк» не усунуло недоліки, що були визначені судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ухвали Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року, не подало повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та не доплатило судовий збір у розмірі, визначеному судом.

Апеляційний суд дійшов висновків, що ПАТ «Укрсоцбанк» без поважних причин пропустило строк на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року, не звернулося з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року має бути відмовлено.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку у квітні 2020 року, Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

(далі - АТ «Альфа-Банк»), яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, зазначає, що апеляційний суд не повідомляв ПАТ «Укрсоцбанк» про залишення апеляційної скарги без руху за юридичною адресою банку, а направляв лише копію ухвали за адресою представника, не перевіривши, чи здійснював він представництво інтересів ПАТ «Укрсоцбанк» на момент направлення йому копії ухвали про залишення апеляційної скарги банку без руху.

Також АТ «Альфа-Банк» вважає, що апеляційний суд неправильно застосував правила перебігу строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 29 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом. Також згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів

(§ 25 рішення ЄСПЛ у справі «Delcourt v. Belgium» від 17 січня 1970 року та § 65 рішення ЄСПЛ у справі «Hoffmann v. Germany» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає, у першу чергу, те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Також у низці рішень ЄСПЛ закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у рішенні у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року, заява № 32671/02, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

В оцінці дотримання судом апеляційної інстанції вимог процесуального закону щодо вручення ПАТ «Укрсоцбанк» копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху Верховний Суд врахував таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У частині шостій статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За правилами пункту 1 частини сьомої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною десятою статті 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.

Як встановлено апеляційним судом, направлені за адресою представника копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, повернуто до суду апеляційної інстанції із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», відомості про направлення копії ухвали за юридичною адресою ПАТ «Укрсоцбанк» матеріали справи не містять.

Визначаючи, чи виконав апеляційний суд обов`язок із вручення копії ухвали від 04 грудня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, Верховний Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), відповідно до якого повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливе лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, зазначених в ухвалі. У наведеному судовому рішенні зроблено висновок, що повернення поштової кореспонденції у зв`язку із закінченням терміну зберігання не свідчить про належне отримання стороною копії ухвали суду про залишення без руху.

Враховуючи наведене, передчасними є висновки апеляційного суду про те, що заявник не навів обґрунтованих доводів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції, оскільки копія ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху направлялася лише представнику заявника, натомість суд апеляційної інстанції не виконав обов`язок з направлення копії цієї ухвали безпосередньо заявнику на його юридичну адресу, копія ухвали суду апеляційної інстанції не вручена банку, а тому строк для усунення недоліків у апеляційній скарзі не почав перебіг для ПАТ «Укрсоцбанк», що свідчить про передчасність висновків суду апеляційної інстанції про неусунення недоліків у апеляційній скарзі та про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Надавши оцінку доводам касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко