Справа № 495/4594/20
№ провадження 2/495/2318/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/4594/20

за позовом ОСОБА_1

до Білгород-Дністровської міської ради

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

04.08.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування(а.с.1-6).

Так, позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:006:0453, площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:006:0454, площею 0,0664 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/4594/20 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської МР про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.39-40).

Позивач - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.105).

Представник відповідача - Білгород-Дністровської МР в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно із яким просив суд прийняти законне обгрунтованне рішення по справі відповідно до вимог Конституції та законів України (а.с.107-108).

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської МРпро визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 4/100 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 0,1000 га, кадастровий номер: :01:006:0453.

ОСОБА_1 та його мати - ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , а саме по Ѕ частині всього спадкового майна, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області № 8/02-14 від 09.01.2019 року (а.с.30).

Крім цього, 11.07.2020 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Садановим О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 680, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Так, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 98/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 0,1000 га, кадастровий номер: :01:006:0453.

Вказана частка домоволодіння належала померлій - ОСОБА_3 , 96/100 часток на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області 05.08.2008 року, 4/200 часток на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області 05.08.2008 року, спадкоємцем якої була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

За твердженням позивача, його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивач та його мати фактично прийняли спадщину в рівних частках, але мати не встигла оформити свої спадкові права, так як померла.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті мати - ОСОБА_3 за заповітом та оформив свої спадкові права на 98/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.07.2020 року зареєстроване в реєстрі за № 681 (а.с.15).

Таким чином, позивач прийнявши спадщину після смерті батьків став одноособовим власником будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, на праві спільної сумісної власності померлим батькам позивача належала земельна ділянка, кадастровий номер: :01:006:0453, площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер: :01:006:0454, площею 0,0664 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки вищевказаних земельних ділянок, проте отримав відмову у зв`язку з тим, що в додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759597, виданого Білгород-Дністровською міською радою Одеської області 17.11.2009 року та в в додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759596, виданого Білгород-Дністровською міською радою Одеської області 17.11.2009 року не вказані частки у спільній власності співвласників земельної ділянки.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка.

Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання, єдиним спадкоємцем померлих ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та 20.06.2018 року ОСОБА_3 , який претендує на спадщину за законом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської МР про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15-16, 328, 1216-1217, 1223, 1233-1235, 1258, 1261, 1268-1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 211, 247, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:006:0453, площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:006:0454, площею 0,0664 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко