Провадження №201/3690/2020
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

23 листопада 2020р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення арешту на майно.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України, судця відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ПІК України (статті 1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на примусовому виконанні в Соборному ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 49381886 з примусового виконання виконавчого напису № 13526, виданого 04.10.2015р. приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., про стягнення зі ОСОБА_2 (після шлюбу прізвище змінено на « ОСОБА_3 ») заборгованості в розмірі 51 935грн. 09коп. на користь ПАТ «Альфа-Банк».

В рамках даного виконавчого провадження, 19.11.2015р. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 29.09.2016р. виконавчий документ був повернутий стягувачу, у зв`язку з відсутню майна та коштів, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим листом, проте державним виконавцем не скасований арешт, накладений постановою від 19.11.2015р.

Відповідно до ст. 74 Закону України «про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

ВП ВС у постанові від 02.10.2019р. у справі № 346/79/17 висловила позицію, що юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

За правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Приймаючи до уваги, що позивачка оскаржує дії державного виконавця під час примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, та Законом визначений порядок такого оскарження за правилами адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства, у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення арешту на майно слід відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися з даним позовом до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства, за правилами підсудності, встановленими ст. 20, 25, 26, 27 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 186, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення арешту на майно- відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися з даним позовом до відповідного адміністративного суду в порядку КАС України, за правилами підсудності, встановленими ст.ст. 20, 25,26, 27 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.