233 № 233/1900/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 жовтня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Аллік Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування упущеної вигоди, -
У судове засідання позивачка ФОП ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву, у якій зазначила, що просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 25.10.2019 року з ФОП ОСОБА_1 уклала відповідачем договір доручення (а.с.7-8). Згідно вказаного договору відповідач прийняв на себе обов`язки надати послуги з приводу пошуку пропозицій, покупців, продавців, орендодавців, та інших осіб, які мають намір продати, купити, обміняти та виконати інші дії щодо предметів нерухомості ОСОБА_2 25.10.2019 року у відповідності до умов договору 10 екземплярів договорів про надання послуг з оренди нерухомості, протоколи узгодження ціни та акти приймання-передачі виконаних послуг у кількості 4 екземплярів, що підтверджується особистою розпискою відповідача (а.с.9). Відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе договірні зобов`язання та, порушуючи права позивача, наприкінці жовтня 2019 року повідомив що втратив вказані документи та не повернув їх на чисельні прохання позивача.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Суд враховує, що відповідач добровільно уклав Договір доручення з позивачем про надання послуг, щодо відповідальності, визначеної у договорі, у разі порушення його умов відповідачу було достеменно відомо. Тож відповідач ОСОБА_2 втративши передані йому документи позивача, порушив умови укладеного договору, завдавши збитки останньому. Внаслідок порушення відповідачем умов договору позивач не отримав доходи, які міг би реально одержати за звичайних обставин, якби відповідач виконав умови договору належним чином.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Керуючись статтею 22 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 280-284, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтями 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя