ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/373/20 Номер провадження 22-ц/814/1345/20Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
за участю секретаря Ткаченко Т.І.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2020 року, ухвалене суддею Турченко Т.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України про визнання цивільного права та зобов`язання вчинити дії.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, в якому просила суд визнати за нею право на житло, а саме на виключення квартири АДРЕСА_1 , в якій вона проживає, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.
Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава упродовж одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 протоколу засідання житлової комісії військової частини та облікової справи ОСОБА_1 підготувати список надання житлової площі для постійного проживання квартири, в якій вона проживає, до якого включити ОСОБА_1 та доньку ОСОБА_2 , 2004 року народження;
направити даний список надання житлової площі для постійного проживання, підписаний начальником КЕВ м.Полтава, з обліковою справою військовослужбовця ОСОБА_1 , витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2018 року №636 про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
Зобов`язати Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України упродовж одного місяця і п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили узагальнити та внести на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України отриманий від Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовця ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи.
Зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України упродовж двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом.
Зобов`язати Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України упродовж двох місяців та п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі вищевказаного рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України підготувати Список надання постійного житла у Збройних Силах України, військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи, який подати на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава упродовж трьох місяців з дня набранням рішення суду законної сили на підставі затвердженого Списку надання постійного житла у Збройних Силах України оформити відповідні документи для видачі ордеру ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи на постійну житлову площу квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.03.2020 року вказані позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2020 року з урахуванням ухвали суду від 21.07.2020 року про виправлення описки, вирішено питання про судові витрати.

З рішенням суду першої інстанції від 13.03.2020 року не погодився відповідач КЕВ м. Полтава, оскарживши його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі представник КЕВ м. Полтава, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, прохає скасувати рішення, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідно до окремого доручення Заступника міністра оборони України від 12.12.2019 р. № 19360/з з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надано відповідні розпорядження стосовно подання командирами військових частин, керівниками установ та організації ЗСУ до КЕВ пропозицій щодо виключення житла із числа службового до окремого розпорядження, у зв`язку з реформуванням шляхів забезпечення військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби в запас або у відставку житлом в межах чинного законодавства. Отже, позивач не був позбавлений права на виключення квартири із числа службової та надання їй квартири для постійного проживання, а лише тимчасово обмежений до прийняття окремого доручення від міністерства оборони України. На даний час відсутній механізм реалізації даного рішення, так як згідно Положення по КЕВ м. Полтава, КЕВ м. Полтава підпорядковується Командувачу Сил логістики ЗСУ, який безпосередньо здійснює керівництво діяльності КЕВ м. Полтава.
Зазначає, що судом не враховано, що відповідно до п. 1розділу VІ Інструкції «З організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями», житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на обліку.
Тоді як за даними облікової справи позивача та довідки КЕВ м. Полтава станом на 01.02.2020 р. вислуга позивачки на військовій службі становить 19 років .
Посилається на те, що позивачка перебуває у загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов у списках Полтавського гарнізону під № 366 з 23.07.2003 р., та в першочерговому за № 44 з 21.05.2004 р.
Таким чином, зняття статусу службового житла та надання житлового приміщення для постійного проживання здійснюється відповідно до черговості.
Вказує, що відповідно до розпорядження Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 10.10.2018 р. у зв`язку з великим обсягом додаткових виділених коштів, тимчасово призупинено розгляд пропозицій щодо виключення квартир з числа службових.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов від позивачки ОСОБА_1 , остання прохає відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, оскільки воно відповідає вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивачки, її представника ОСОБА_3 , представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 1998 року ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2020 року № 69 ОСОБА_1 дійсно в період з 01.10.2019 року по 28.11.2019 року брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.12 на звороті).
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с.12).
З 23.07.2003 року ОСОБА_1 перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час, складом сім`ї дві особи: ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15)

ОСОБА_1 є одинокою матір`ю відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13).
У зв`язку з проходженням служби у липні 2008 року адміністрацією військової частини НОМЕР_2 та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Полтава (далі - КЕВ м.Полтава) ОСОБА_1 було надано житлове приміщення АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що будівлю гуртожитку було переобладнано (реконструйовано) у житловий будинок без виселення мешканців.

У зв`язку з переобладнанням ОСОБА_1 було надано спеціальний ордер №21 від 27.06.2012 року на однокімнатну квартиру площею 17,10 м2, в якій вона і проживала, але у зв`язку зі зміною нумерації квартир їй було присвоєно новий номер - 46 (а.с.16)

07.12.2013 року ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані органами міграційної служби у квартирі АДРЕСА_1 .

Як зазначив суд першої інстанції, відповідно до спеціального ордеру, родина позивача в складі двох осіб має право проживати у вказаній квартирі, як службовій, що підтверджується копією листа Голови КЕУ ЗС України від 09.01.2015 року за №303/4/16/28 та протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №25 від 30.01.2015 року.

З 29.05.2018 року ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі 20 років, відповідно до вимог чинного законодавства України має право на виключення свого житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

Відповідно до встановленого порядку у жовтні 2018 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 розглянуто звернення позивача та прийнято рішення вважати доцільним виключити з числа службових однокімнатну квартиру жилою площею 17,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 та надати її для постійного проживання сім`ї прапорщику ОСОБА_1 , складом дві особи (вислуга на військовій службі 20 років), з виключенням військовослужбовця та членів її сім`ї з квартирного обліку (а.с.18).

Командиром військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з даним рішенням житлової комісії видано наказ №636 від 16.10.2018 року (а.с.19), яким надано прапорщику ОСОБА_1 та членам її сім`ї однокімнатну квартиру жилою площею 17,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 для постійного користування.

В листопаді 2018 року та в травні 2019 року відповідно військовою частиною НОМЕР_1 направлялись вищевказаний протокол та житлова справа ОСОБА_1 до КЕВ м.Полтава для підготовки списку надання житлової площі для постійного проживання.

Проте, КЕВ м.Полтава повертала ці документи без належних обґрунтувань.

У грудні 2019 року вказані документи повернуто без розгляду з супровідним листом від 23.12.2019 №517 та копією розпорядження заступника Міністра оборони України Марценюка О.Е. про чергове зупинення розгляду питань щодо знаття статусу службових з квартир, отриманих військовослужбовцями.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, пославшись на вищезазначені обставини, прийшов до висновку, що житлові права ОСОБА_1 є порушеними та підлягають судовому захисту.

Колегія суддів частково погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.
За змістом статті 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, а саме пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Відповідно до п.п. 3-5 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження надання постійного житла;

відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі за контрактом з 29.05.1998 року, має вислугу на військовій службі 20 років, є учасником бойових дій; з 23.07.2003 р. перебуває на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 зі складом сім`ї дві особи вона та дочка, 2004 р.н., та у першочерговій черзі з 21.05.2004 р., а отже має право на забезпечення житлом, зокрема право на виключення житла, яке вона займає, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.
Позивачкою дотримано всі умови, визначені Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 р.
Тоді як відповідач КЕВ м. Полтави, отримавши зазначені в пункті 3 Інструкції документи, повинен був підготувати список надання військовослужбовцю ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання, який разом з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2018 р. № 636, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2018 р. №18 направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Між тим, зазначених вимог не виконав, що підтверджується листами, наданими на письмові звернення позивачки (а.с. 24-28).
З урахуванням вищенаведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині зобов`язання КЕВ м. Полтава упродовж одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 протоколу засідання житлової комісії військової частини та облікової справи ОСОБА_1 підготувати список надання житлової площі для постійного проживання квартири, в якій вона проживає, до якого включити її та доньку, 2004 року народження, а також направити даний список надання житлової площі для постійного проживання, підписаний начальником КЕВ м.Полтава, з обліковою справою військовослужбовця ОСОБА_1 , витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2018 року № 636 про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.

Висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про зобов`язання узагальнити та внести на розгляд Комісії отриманий від КЕВ м. Полтава список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовця ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи; зобов`язання Комісії розглянути цей список та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом, а також зобов`язання Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України підготувати список надання постійного житла у ЗСУ військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи, який подати на затвердження заступнику МОУ, - не відповідають нормам матеріального права, а рішення у цій частині підлягає скасуванню, так як ці вимоги ОСОБА_1 є передчасними, оскільки рішення щодо кожного військовослужбовця про погодження надання постійного житла приймається після розгляду списку надання постійного житла Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Тоді як таке питання відносно ОСОБА_1 не розглядалося та відповідне рішення не приймалося.
Так само, у місцевого суду були відсутні підстави для задоволення вимог про зобов`язання КЕВ м.Полтава упродовж трьох місяців з дня набранням рішення суду законної сили на підставі затвердженого Списку надання постійного житла у Збройних Силах України оформити відповідні документи для видачі ордеру ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи на постійну житлову площу квартири АДРЕСА_1 , - оскільки ці вимоги є передчасними.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України та Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вказані установи не є юридичними особами, а структурними підрозділами Міністерства оборони України.
При цьому, Міністерство оборони України до участі у справі залучене не було.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 21.09.2020 року при розгляді справи № 953/18314/19.
Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання апелянта КЕВ м. Полтава на окреме доручення Заступника міністра оборони України від 12.12.2019 р. № 19360/з, а також розпорядження Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 10.10.2018 р. щодо тимчасового призупинення розгляду пропозицій щодо виключення квартир з числа службових, так як зазначені документи не є нормативно-правовими актами найвищої юридичної сили.
Твердження про те, що на 01.02.2020 р. вислуга позивачки на військовій службі становить 19 років не відповідає інформації, викладеній у витягу із послужного списку прапорщика ОСОБА_1 , згідно якого остання призвана на військову службу 29.05.1998 року Полтавським МВК м. Полтави (а.с. 17).
За вказаних обставин, апеляційна скарга КЕВ м. Полтави підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню в частині позовних вимог до Головного КЕУ ЗСУ про зобов`язання узагальнити та внести на розгляд Комісії отриманий від КЕВ м. Полтава список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовця ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи; зобов`язання Комісії розглянути цей список та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом; зобов`язання Головного КЕУ ЗСУ підготувати список надання постійного житла у ЗСУ військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи, який подати на затвердження заступнику МОУ; а також про зобов`язання КЕВ м.Полтава упродовж трьох місяців з дня набранням рішення суду законної сили на підставі затвердженого Списку надання постійного житла у ЗСУ оформити відповідні документи для видачі ордеру ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи на постійну житлову площу квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2020 року залишається колегією суддів без змін.
Враховуючи те, що оскаржуване рішення частково скасовано, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2020 року, яким вирішено питання про судові витрати, та зменшити судовий збір, стягнутий на користь держави з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, з 1681,80 грн. з кожного, до 840,90 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2020 року в частині зобов`язання Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України упродовж одного місяця і п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили узагальнити та внести на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України отриманий від Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовця ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи;
зобов`язання Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України упродовж двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом;
зобов`язання Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України упродовж двох місяців та п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі вищевказаного рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України підготувати Список для надання постійного житла у Збройних Силах України, військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи, який подати на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків);
а також зобов`язання Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава упродовж трьох місяців з дня набранням рішення суду законної сили на підставі затвердженого Списку надання постійного житла у Збройних Силах України оформити відповідні документи для видачі ордеру ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи на постійну житлову площу квартири АДРЕСА_1 , - скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій частині відмовити.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2020 року залишити без змін.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2020 року змінити, зменшивши судовий збір, стягнутий на користь держави з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, з 1681,80 грн. з кожного, до 840,90 грн. з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун