Справа № 628/2480/20
Провадження № 2/628/972/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 листопада 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря Шевченко О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Куп`янську цивільну справу за позовом прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Куп`янської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого,

встановив:

25.09.2020 р. прокурор Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Куп`янської міської ради Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, згідно якого, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Куп`янської міської ради Харківської області кошти в сумі 697,29 грн. витрачені на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнути завдану шкоду в частці, якої не вистачає, або у повному обсязі з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно, обов`язок яких по відшкодуванню шкоди припиняється після досягнення неповнолітнім ОСОБА_1 повноліття або коли він до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Ухвалою судді від 12.10.2020 року провадження у справі відкрито, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.02.2019 р., цією ухвалою він був виключений з числа відповідачів.

25.11.2020 р. прокурор Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Слупицька А.І. подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі у судовому засіданні та, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 досяг повноліття, у зв`язку з чим обов`язок його матері ОСОБА_2 по відшкодуванню шкоди припиняється, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Куп`янської міської ради Харківської області кошти в сумі 697,29 грн. витрачені на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, копії позову з доданими до нього документами, на адресу їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак були повернуті з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.19,20,23,24,28,29).

Згідно положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином повідомляв відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2018 р., який набрав законної сили 18.08.2020 року, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.08.2020 р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, та призначено покарання у вигляді 45 діб арешту. На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання. Кримінальне правопорушення полягало в тому, що 27.05.2016 р. близько 23:30 год., ОСОБА_1 знаходячись на автобусній зупинці «Стадіон», розташованій за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, пл. Стадіонна, підійшов до раніше йому знайомого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , з яким затіяв словесну сварку, в ході якої грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і правилами поведінки людини в суспільстві, безпричинно, з хуліганських спонукань, умисно, проявляючи особливу зухвалість, в присутності неповнолітніх осіб, наніс ОСОБА_4 два удари кулаками обох рук в область обличчя, після чого ОСОБА_1 , схопив ОСОБА_4 за тулуб та повалив його на землю, і сів зверху на потерпілого, який лежав на спині. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 підняв з землі фрагмент силікатної цеглі, за допомогою якого наніс потерпілому ОСОБА_4 чотири удари по голові, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, з наявністю саден на обличчі в області верхньої та нижньої губи і носа, а також забитої рани тім`яної області справа, з наступною її первинною хірургічною обробкою, накладенням швів, загоюванням і появою рубця, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 554-КП/16 від 11.11.2016 р., є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.7-15).

З приводу отриманих тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , 1999 року народження, з 31.05.2016 року по 03.06.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КЗ «Куп`янська міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області та вартість його лікування за рахунок місцевого бюджету склала 697,29 грн., з розрахунку, що вартість лікування за 1 ліжко-день у травні склала 233,97 грн., у червні за 1 ліжко-день складає 231,66 грн., а за 2 ліжко-дня 463,32 грн. (а.с.4).

Куп`янська міська лікарня фінансується з місцевого бюджету і несплата сум витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, призводить до ненадходження у місцевий бюджет грошових коштів, звідки фінансується лікарня, чим порушуються інтереси держави.

Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від крмиіанльної відповідальності які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 697,29 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 , який досяг повноліття, на користь дердави в особі Куп`янської міської ради Харківської області.

Враховуючи, що позовні вимоги відповідають вимогам закону, розрахунок витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення підтверджений належними доказами, вина відповідача ОСОБА_1 підтверджена вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2018 р., який набрав законної сили 18.08.2020 року, ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.08.2020 р., вони підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. 1206 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 280-284, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Куп`янської міської ради Харківської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави в особі Куп`янської міської ради Харківської області кошти в сумі 697,29 грн. (шістсот дев`яносто сім гривень 29 коп.) витрачені на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 31.05.2016 р. по 03.06.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий А.О.Шиховцова