Справа № 510/2237/19
Провадження № 2-п/510/7/20
У Х В А Л А

25 листопада 2020 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 11.08.2020 р., винесеним заочно, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, а саме шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 08.09.1993 року Відділом ЗАЦС м. Рені Одеської області, актовий запис № 117, що не мають неповнолітніх дітей, було розірвано та стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768 грн.40 коп. судових витрат.

На нинішній час відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, якою просить скасувати заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11.08.2020 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з тих підстав, що їй не було відомо про судові засідання, а також судом не були з`ясовані обставини, які мають важливе значення для справи.

Заявник в судове засідання не явилась,просила про розгляд даної заяви без її участі. ОСОБА_2 будь-яких заперечень з приводу заяви не надав.

У відповідності до вимог ст. 287 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Розглядаючи питання про повідомлення відповідачки про судові засідання у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд зазначає і погоджується із тим, що дійсно повідомлення заявника, як відповідачки у позовному провадженні відбувалося неналежним чином. Так, у судові засідання 06.04.2020р., 21.05.2020р., 11.08.2020р. відповідачка дійсно не була належним чином повідомлена, точніше судові виклики та повідомлення на вказані дати їй виписувалися, однак, у зв`язку із тим, що Ренійський районний суд Одеської області не був забезпечений маркованою продукцією для відправлення кореспонденції поштовим зв`язком, - вони не відправлялися (про це свідчать відповідні акти, складені діловодом суду). Однак, у підготовче судове засідання 15.07.2020р. відповідачка викликалася та отримала судову повістку, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні, повернутому суду. Після винесення заочного судового рішення, його копія була надіслана відповідачці і її вона отримала.

Таким чином, допустимо мовити про те, що відповідачка на деякі судові засідання не викликалася, однак, до призначення справи до судового розгляду по суті вона про одне судове засідання все ж таки була повідомлена, отже вона знала про предмет та вимоги позову і могла їм заперечити. Незважаючи на це, відповідачка не скористувалася правом подання відзиву на позов, не просила суд надати їм (подружжю) строк для примирення, не надала додаткові письмові докази. Отже, фактично, ОСОБА_1 знала про те, що справа про розірвання шлюбу розглядається в суді, але не прийняла заходів щодо сформування своєї позиції захисту в судовому процесі.

Аналізуючи докази, на які відповідачка вказала, як на підстави, що мають істотне значення для вирішення справи по суті, суд зазначає, що такі доводи, як стаж сімейного життя (27 років), наявність дорослих дітей та онуків не можуть бути безперечним доказом ідеальних сімейних стосунків подружжя, тим більш, що ОСОБА_1 сама зазначила, що протягом сімейного життя між нею та чоловіком виникали конфліктні ситуації та сварки.

Крім того, слід зазначити, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку..., так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Під час розгляду справи про розірвання шлюбу судом не вживалися заходи щодо примирення подружжя, оскільки жодна із сторін про це не заявляла. У своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не вказує на те, що вона бажає надати їй такий строк і що, у випадку її участі в розгляді справи, вона б заявила про такий захід збереження сім`ї.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Підводячи висновок щодо обставин, які б мали істотне значення, але не були враховані під час розгляду справи про розірвання шлюбу судом, суд прийшов до висновку, що таких не було та про такі не заявлено.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує те, що відповідачка ОСОБА_1 була не про кожне судове засідання у справі про розірвання шлюбу належним чином повідомлена,але разом із тим відповідачка ОСОБА_1 не навела будь-яких конкретних доказів та посилань на обставини, які б мали істотно вплинути на результат розгляду справи, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, а заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року чинним.

Керуючись ст.ст. 73, 287, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення, винесеного Ренійським районним судом Одеської області 11.08.2020року у справі № 510/2237/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - залишити без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Дудник