Справа № 550/1302/20
Провадження № 2/550/265/20
З А О Ч Н Е РІ Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2020 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,
за участі секретаря судового засідання - Байрачній Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 заборгованості (а.с. 1-5).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість у розмірі 110843,99 грн, з яких: 2510,67 грн - заборгованість за кредитом, 902,28 грн - заборгованість за нарахованими на прострочений кредит відсотками згідно ст. 625 ЦК України; 107431,04 грн - нарахована пеня; виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та згідно Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про причини своє неявки суд не повідомив, відзив у встановлений законом строк не надав, заяв та клопотань від останнього до суду не надійшло.
З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23.12.2013р. ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11).
Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання та на підставі анкети - заяви від 23.12.2013р. надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав.
Згідно наданого позивачем розрахунку внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору станом на 23.06.2020р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом на загальну суму 2510,67 грн.
Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої договірні зобов`язання, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2510,67 грн заборгованості за кредитом є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 902,28 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 902,28 грн 3% річних є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 107431,04 грн заборгованості за пенею суд зазначає наступне.
З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору станом на 23.06.2020р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за пенею на загальну суму 107431,04 грн.
Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, визначених п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України щодо судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності, а також з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України та положень п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо сприяння сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду право зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
З матеріалів справи вбачається, що розмір пені, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 107431,04 грн, в той час коли заборгованість за кредитом становить 2510,67 грн, а заборгованість за нарахованими на прострочений кредит відсотками згідно ст. 625 ЦК України становить 902,28 грн. Тобто, розмір пені значно перевищує розмір збитків.
Таким чином, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру неустойки та стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн заборгованості за пенею, що буде співрозмірним розміру завданих збитків.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 9412 (дев`ять тисяч чотириста дванадцять) грн. 95 коп, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 2510,67 грн, 902,28 грн - 3% річних, та пеня у розмірі 6000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму судового збору у розмірі 189 (сто вісімдесят дев`ять) грн 18 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач - ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .
Суддя О. І. Михайлюк