Справа № 1304/4352/12
Провадження № 6/461/124/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву представника АТ «Таскомбанк» Лавріва В.П. про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Таскомбанк» Лавріва В.П. звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому листі №1304/4352/12 виданому Галицьким районним судом м.Львова від 10.12.2015 р. з Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ідентифікаційний код 19358632 на Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», ідентифікаційний код 09806443.

В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що 12.10.2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВіЕс Банк» було складено, а 16.10.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та AT «ТАСКОМБАНК» затверджено Передавальний акт. Пунктом Передавального акту від 12.10.2018 встановлено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає в Банку-правонаступника з затвердження загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника передавального акта.

Таким чином, з 16.10.2018 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» ідентифікаційний код 09806443 стало правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", ідентифікаційний код 19358632.

30.10.2018 року Національним банком України прийняте рішення №728-рш відкликання у ПАТ "ВіЕс Банк" банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій у зв`язку з його реорганізацією шляхом приєднання до "ТАСКОМБАНК" за спрощеною процедурою.

В рішенні Національного Банку України №728-рш від 30.10.2018 року зазначено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків ПАТ «ВіЕс Банк» виникло AT "ТАСКОМБАНК" 16 жовтня 2018 року, тому просить суд заміну сторону виконавчого провадження на його правонаступника.

Представник АТ «Таскомбанк» Лаврів В.П. в судове засідання не з`явився, згідно заяви, просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Представник ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладень чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Таким чином, учасники справи належним чином повідомлялися про розгляд справи, відповідно до ст.ст.128, 129 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без їх участі не надійшло.

Частиною 3 статті 442 ЦПК України передбачено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Тому суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 15.01.2015 р. звернуто стягнення на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором №KF52057 від 08 вересня 2008 року в розмірі 154037,10 (Сто п`ятдесят чотири тисячі тридцять сім доларів США, 10 центів) дол. США, що за курсом НБУ станом на «10» травня 2012 р. (курс 2 дол. США =7,9889 грн.), що становить 1230586,99 (Один мільйон двісті тридцять п`ятсот вісімдесят шість гривень 99 коп.)

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» судовий збір в розмірі 3219,00 грн.

Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинено на час дії Закону України від 03.06.2014 р. «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». /а.с.197, 198-201/.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.05.2015 р. рішення Галицького районного суду м.Львова від 15.01.2015 р. залишено без змін. /а.с.233, 234-237/.

04.12.2015 р. Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2015 р. у справі №1304/4352/12-ц. /а.с.245/.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.05.2018 року Загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та «ТАСКОМБАНК» прийнято рішення про приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до AT «Таскомбанк» за спрощеною процедурою, визначеною Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

11.07.2018 ПАТ «ВіЕс Банк» отримано дозвіл Національного банку України 10.07.2018 на реорганізацією шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до AT «ТАСКОМБА за спрощеною процедурою, передбаченою Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків».

12.10.2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВіЕс Банк» було складено, а 16.10.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та AT «ТАСКОМБАНК» затверджено Передавальний акт. Пунктом Передавального акту від 12.10.2018 встановлено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає в Банку-правонаступника з затвердження загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника передавального акта.

Таким чином, з 16.10.2018 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» ідентифікаційний код 09806443 стало правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", ідентифікаційний код 19358632.

30.10.2018 року Національним банком України прийняте рішення №728-рш про відкликання у ПАТ "ВіЕс Банк" банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій у зв`язку з його реорганізацією шляхом приєднання до "ТАСКОМБАНК" за спрощеною процедурою.

В рішенні Національного Банку України №728-рш від 30.10.2018 року зазначено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків ПАТ «ВіЕс Банк» виникло AT "ТАСКОМБАНК" 16 жовтня 2018 року.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації капіталізації банків» банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими акт Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з підпунктом «г» пункту 11 частини четвертої статті 1 Закону України спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо:

завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містять в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банк, що приєднується.

Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Банк-правонаступник у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст.442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.18, 128, 129, 247, 260, 351-355, 442 ЦПК України, ст.ст.202, 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника АТ «Таскомбанк» Лавріва В.П. про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником, - задоволити.

Замінити стягувача у виконавчому листі №1304/4352/12 виданому Галицьким районним судом м.Львова від 10.12.2015 р. з Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ідентифікаційний код 19358632 на Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», ідентифікаційний код 09806443.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текс ухвали виготовлено 26.11.2020 р.

Суддя В.Ф. Романюк