Справа № 369/8409/20
Провадження №2/369/3855/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді - Дубас Т.В.,

За участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Івченко Олександра Валерійовича комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Івченко Олександра Валерійовича комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності.

13.10.2020 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову. В своїй заяві позивач просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57, 2 кв.м., житловою площею 29, 4 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вимоги заяви обґрунтував тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_3 діючи на підставі довіреності виданої позивачем уклала договір купівлі-продажу, серія та номер: 426 від 04.07.2018 про відчуження земельної ділянки належної позивачу та розташованої: АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 06,07.2020 року відповідач ОСОБА_3 набула право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, дата державної реєстрації 19.12.2018, загальною площею 57, 2 кв.м., житловою площею 29, 4 кв.м. Станом на грудень 2018 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується письмовими документами доданими до матеріалів позовної заяви, зокрема, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 25.02.2019.

Накладення арешту на спірну квартиру відповідає змісту позовних вимог, оскільки предметом позову, зокрема, є саме визнання спірної квартири особистою приватною власністю позивача та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на цю ж квартиру за відповідачем ОСОБА_3 .

Як вбачається з позовної заяви та доданих письмових доказів (постанови Києво- Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2019, протоколу про прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 25.02.2019, письмових пояснень ОСОБА_3 від 25.02.2019) між сторонами виникли неприязні відносини, останні не проживають разом після інциденту 23.02.2019 та позивач не має доступу до спірної квартири. Відповідач ОСОБА_3 , з якою позивач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, яка, діючи за довіреністю, уклала договір купівлі-продажу належної позивачу земельної ділянки та на ім`я якої згодом було зареєстровано право власності на спірну квартиру, не визнає будь-які права позивача ОСОБА_1 на квартиру.

Застосування такого заходу забезпечення позову (арешт) спроможне забезпечити ефективний захист й порушеного права позивача та поновлення його порушених прав та інтересів. Невжиття заходу забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник визначається вартістю спірної квартири. На даний час у позивача відсутні будь-які документи, що підтверджують вартість спірної квартири, тому зазначити конкретну суму, яка була зазначена в договорі, на підставі якого відповідач набула права власності є неможливим.

З огляду на обставини, про які йшлося вище, є побоювання, що рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, буде утрудненим в виконанні через зміну власника спірної квартири, тому на підставі вищевказаного просила суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали справи суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як визначено у ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (Постанова Верховного Суду від 03.04.2019 р. №211/129/18-ц).

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач не зазначає доказів та відповідно і не надає їх суду на підтвердження того, що майно яке є предметом спору є його особистою власністю.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Позивач не обґрунтував, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Івченко Олександра Валерійовича комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Дубас