ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/367/20 Номер провадження 22-ц/814/2374/20Головуючий у 1-й інстанції Дем"янченко С.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М.,Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Зінченко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2020 року, постановлену суддею Дем`янченко С.М.,

у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця у ВП №24246939, суб`єкт оскарження: Зіньківський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), державний виконавець Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Фалько Оксана Миколаївна; боржник: ОСОБА_2 ; стягувач: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

24.03.2020 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаною скаргою, у якій просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Зіньківського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Фалько О.М. щодо внесення про нього відомостей до Єдиного реєстру боржників за фактичної відсутності заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язати їх виключити, як незаконно та безпідставно внесені.

Скарга обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у Зіньківському РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває ВП №24246939 з примусового виконання виконавчого листа №2-989/2010 про стягнення з нього, ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.

14.03.2020 ОСОБА_2 отримав повідомлення від 10.03.2020 №4097 про внесення відомостей щодо нього, як боржника, до Єдиного реєстру боржників, з підстав заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період із 01.11.2019 по 01.03.2020 склав 12 852,92 грн.

Боржник заперечує наявність заборгованості та правильність довідки-розрахунку державного виконавця, оскільки його не викликали для дачі пояснень при її складанні, а тому не врахували, що із 25.01.2020, за взаємною домовленістю сторін, він в рахунок аліментів придбав дітям два нових мобільних телефони, загальною вартістю 13 355,60 грн., що виключає підстави нарахування заборгованості та його внесення до реєстру боржників. Просить врахувати відсутність скарг до нього зі сторони стягувачки та задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 03.09.2020 у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Із указаною ухвалою не погодився боржник ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Зазначає, що єпенсіонером по інвалідності та отримує пенсію, із якої Пенсійним фондом, не пізніше 04 числа кожного місяця на рахунок стягувачки у АТ КБ «ПриватБанк», відраховуються аліменти у розмірі 50% від розміру пенсії. Такі відрахування провадяться ДВС із тривалими затримками, у наслідок чого стягувач систематично невчасно отримує аліменти, що підтверджується ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.08.2020 (справа №530/369/20).

Стягувач у зв`язку із цим неодноразово зверталася до посадових осіб Зіньківського РВ ДВС, якими були проігноровані її звернення, та на гарячу лінію Міністерства юстиції зі скаргою щодо протиправної бездіяльності Зіньківського РВ ДВС.

Північно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Суми) належних заходів реагування щодо систематичних порушень підпорядкованого йому органу ДВС вжито не було, натомість Зіньківським РВ ДВС незаконно і безпідставно внесено боржника до Єдиного реєстру боржників та застосовано щодо нього обмеження згідно ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник, з підстав попередньо викладених ним у скарзі, заперечує наявність будь-якої заборгованості зі сплати аліментів, вказує на відсутність скарг з боку стягувачки до нього та наявність переплати в 500 грн. Наполягає, що ним в рахунок аліментів, придбано для дітей два мобільні телефони загальною вартістю 13 355,60 грн., що підтверджується фіскальним чеком магазину «Фокстрот» від 25.01.2020, копія якого наявна у матеріалах виконавчого провадження та мала бути врахована державним виконавцем при складенні довідки-розрахунку.

Доводить, що неодноразово звертався в суд зі скаргами на протиправні дії ДВС, а підстав оскаржувати в судовому порядку розмір заборгованості зі сплати аліментів не вбачає через відсутність спору між ним та стягувачкою на предмет боргу, як такого.

20.11.2020 державним виконавцем Зіньківського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) подано клопотання про розгляд справи без участі представника ДВС.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи (ч.ч.1,3ст.368 ЦПК України).

У суді апеляційної інстанції скаржник та його представник адвокат Зінченко О.Г. підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші учасники судового процесу до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Разом із цим, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника та його представника адвоката Зінченко О.Г., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконанні у Зіньківському РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває ВП №24246939 з примусового виконання виконавчого листа №2-989/2010, виданого Зіньківським районним судом Полтавської області 17.09.2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 19.08.2010 і до досягнення дітьми повноліття./а.с.5 т.1/

Згідно довідки-розрахунку від 10.03.2020 №4175, складеної державним виконавцем Зіньківського районного ВДВС Північно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Фалько О.М., станом на 01.03.2020 заборгованість боржника ОСОБА_2 за період березень 2019 року-лютий 2020 року становить 12 852,92 грн./а.с.221 т.1/

10.03.2020, відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників, про що останнього повідомлено листом за номером 4097 /а.с.230 т.1/

Відмовляючи у задоволення скарги, районний суд виходив із того, що державний виконавець діяв на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах наданої компетенції, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому його дії є правомірними, а розрахунок заборгованості законним та обґрунтованим. Твердження скарги є безпідставними,оскільки копія фіскального чеку магазину Фокстрот від 25.01.2020 не містить відомостей про покупця та не була надана державному виконавцю для врахування під час здійснення розрахунку заборгованості. Більше того, ОСОБА_2 не звертався до суду ні зі скаргою на дії державного виконавця щодо не зарахування сплат по аліментах, оскарження здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах, ні з позовом щодо визначення суми заборгованості по аліментах у разі наявності спору.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх не спростовують та зводяться до довільного тлумачення норм права на свою користь.

Приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів, зокрема, згідно частини третьої наведеної норми, сума заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст.71 цього Закону).

Відповідно до п.п.5,6 розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/2,у разі, якщо за рішенням про стягнення періодичних платежів (аліментів) розмір заборгованості боржника перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець зобов`язаний винести в Системі повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників. Відомості про цього боржника вносяться Системою до Єдиного реєстру боржників.

Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Наведене є обов`язком державного виконавця, що кореспондується із положеннями ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку сторін невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Враховуючи викладене та положення статей 12, 13, 81 ЦПК України, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність вимог скарги, яка не містить доказів, що підтверджують існування між сторонами виконавчого провадження домовленостей про зарахування здійснених боржником витрат на придбаннядля дітей мобільних телефонів в рахунок аліментів на їх утримання.

Копія фіскального чеку про оплату двох смартфонів «Хіаомі» загальною вартістю 13 355,60 грн. за січень 2020 року таких висновків не спростовує. Посилання боржника на усну домовленість зі стягувачем про купівлю мобільних телефонів у рахунок аліментів є необґрунтованими та такими, що не відповідають способу стягнення аліментів, визначеному судовим рішенням у грошовій, а не натуральній формі, згідно ст.181 СК України. Крім того, можливість зміни розміру заборгованості шляхом зарахування інших витрат на утримання дітей передбачає згоду на це стягувачки, однак, відповідна заява нею державному виконавцю не подавалася.

Доводи апеляційної скарги щодо неодноразового оскарження ним дій та бездіяльності державного виконавця, зокрема, в частині затримки виплат аліментів та застосованих щодо нього обмежень згідно п.п.1-4 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», на правомірність судового рішення, що нині переглядається, не впливають, оскільки зумовлені різними фактичними обставинами та мають самостійні способи оскарження, що не є взаємовиключними. Крім того, затримка перерахунку аліментів, утриманих із боржника на користь стягувача, не вплинула на наявну заборгованість по аліментах, як підставу для застосування обмежень, передбачених ст.196 СК України.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми права, якими вони регламентовані, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій державного виконавця. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368,374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2020 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.11.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.В. Чумак