Провадження № 2/755/6897/20
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

"27" листопада 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, -

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном постановлено передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

23 листопада 2020 року матеріали цивільної справи № 753/15013/20 надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2020 року були передані у провадження судді Катющенко В.П.

Згідно із заявленими вимогами позивач просить суд: стягнути з Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю заборгованість зі сплати орендної плати за користування нежилим приміщенням у розмірі 265 666,79 грн; пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 8 818,92 грн; інфляційні збитки від невиконання зобов`язань по несвоєчасній сплаті орендної плати у розмірі 19 076,81 грн; витрати по оплаті судового збору у сумі 2 935,62 грн; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 26 723,50 грн.

Із позовної заяви, убачається, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за Договором оренди від 01 жовтня 2015 року за користування нерухомим майном, що за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною юрисдикцією належить до Дарницького району м. Києва.

Своє звернення до Дарницького районного суду м. Києва позивач аргументував місцем знаходження нерухомого майна, згідно з ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України.

Як зазначено в постановах Верховного суду від 23.01.2018 у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Положеннями ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлено випадки виключної підсудності цивільних справ судам.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, передаючи цивільну справу за підсудністю Дніпровському районному суду м. Києва, Дарницький районний суд м. Києва помилково виходив з того, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні правила підсудності, з урахування місцезнаходженням відповідача у Дніпровському районі м. Києва.

Таким чином, враховуючи предмет позову, приймаючи до уваги місцезнаходження об`єкту нерухомого майна, щодо якого укладений договір оренди, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила виключної підсудності.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтями 2, 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховою радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 2 Розділу III ЦПК України.

За вимог п.1 ч. 3 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про місцезнаходження нерухомого майна, суддя доходить висновку про передачу вказаної цивільної справи на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 4, 27, 31, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном - передати за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: