КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №367/1983/14-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гуля В.В., Суханової Є.М., із участю секретаря Потоцької О.О., розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчих листах,

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах.

Заява мотивована тим, що у Ірпінському міському суді Київської області перебувала справа №367/1983/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року по вказаній справі позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 05 березня 2007 року у розмірі 82 073,35 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 22 листопада 2013 року, становить 656 012,29 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 991,54 доларів США та заборгованості за процентами - 14 081,81 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 08 липня 2008 року у розмірі 80 796,57 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21 лютого 2014 року, становить 714 080,09 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 62 724,68 доларів США та заборгованості за процентами - 18 071,89 доларів США.

05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2149/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №217, у відповідності до умов якого права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.03.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , а також за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.07.2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Приватні Інвестиції» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

На підставі зазначеного заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року по справі №367/1983/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 05 березня 2007 року у розмірі 82 073,35 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 22 листопада 2013 року становить 656 012,29 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 991,54 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 14 081,81 доларів США, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», замінити стягувача у виконавчому листі по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року по справі №367/1983/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №113244000 від 08 липня 2008 року у розмірі 80 796,57 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21 лютого 2014 року становить 714 080,09 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 62 724,68 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 18 071,89 доларів США, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2020 року заяву задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому листі по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року по справі №367/1983/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 05 березня 2007 року у розмірі 82 073,35 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 22 листопада 2013 року становить 656 012,29 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 991,54 доларів США та заборгованості за процентами - 14 081,81 доларів США, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».

Замінено стягувача у виконавчому листі по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року по справі №367/1983/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №113244000 від 08 липня 2008 року у розмірі 80 796,57 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21 лютого 2014 року становить 714 080,09 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 62 724,68 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 18 071,89 доларів США, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив те, що 05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2149/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», а ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» - набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, тому заява підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про залишення без задоволення заявлених вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона

( заінтересована особа ), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається

( надається ) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги ).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року, яке залишене постановою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року без змін, позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: Державна реєстраційна служба України, Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 05 березня 2007 року у розмірі 82 073,35 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 22 листопада 2013 року становить 656 012,29 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 991,54 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 14 081,81 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 08 липня 2008 року у розмірі 80 796,57 доларів США що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21 лютого 2014 року становить 714 080,09 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 62 724,68 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 18 071,89 доларів США ( а.с. 155-161, 203-208 т. 3 ).

05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2149/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №217, у відповідності до умов якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.03.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , а також за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.07.2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , перейшли до нового кредитора - ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» ( а.с. 215-216 т. 3 ).

Зазначений правочин, на переконання апеляційного суду, є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

Окрім цього, названі докази суд апеляційної інстанції відносить до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх відповідно до положень ст. 77-81 ЦПК України на підставі яких місцевий суд обґрунтовано ухвалив судове рішення про задоволення заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

ОСОБА_1 , в свою ж чергу, не звільнена згідно ст. 82 ЦПК України від обов`язку довести ті обставини, зокрема, про неправомірність відступлення прав вимоги, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 5, 13, 76-81, 259, 263-265, 442 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість судового рішення, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. 442 ЦПК України, з точки зору апеляційного суду та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не досліджено чи було відкрите виконавче провадження по вказаній справі спростовуються положеннями ч. 5 ст. 442 ЦПК України та висновком, викладеним у постанові Верховного суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц

( провадження №61-26197св18 ), відповідно якого, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано чи підлягають зазначені правовідносини під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

З приводу цього суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 7 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у частині відступлення ( відчуження ) на користь ( у власність ) іншої особи ( інших осіб ) своїх прав вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 пункту 1 цього Закону.

Відповідно до постанови правління НБУ від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Ліквідація ПАТ «Дельта Банк» триває досі, а відтак ПАТ «Дельта Банк» є банком віднесеним до категорії неплатоспроможних та щодо якого здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», саме тому дія підпункту 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у частині відступлення заборгованості або боргу на користь іншої особи не поширюється на ПАТ «Дельта Банк».

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що місцевим судом не досліджено чи був повідомлений боржник про заміну кредитора у виконавчому провадженні, що на думку апелянта є підставою для відмови у задоволенні заяви, не заслуговують на увагу, оскільки вищезазначеними нормами, які регулюють заміну стягувача у виконавчому листі, жодним чином не визначають, що неповідомлення боржника про заміну кредитора в зобов`язанні є підставою для відмови в заміні стягувача.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відтак, неповідомлення боржника про заміну кредитора може привести до належного виконання ним зобов`язання первісному кредитору, але аж ніяк не є підставою для відмови в заміні стягувача у виконавчому документі.

Відтак, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчих листах - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Є.М. Суханова