Справа № 485/1428/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., отримавши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ :

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла вказана заява, якою стягувач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 23 553,50 грн. та понесені ним судові витрати у виді судового збору у розмірі 210,20 грн.

Проте, заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, зокрема, п. 4 ч.2 ст. 163 ЦПК України.

Так, до заяви стягувач додав розрахунок заборгованості за період з червня 2015 року по лютий 2020 року, однак, ані зміст самої заяви, ані матеріали справи не містять відомостей про те, за який саме період утворилась заборгованість у заявленому стягувачем розмірі, ураховуючи, що боржник останнього разу сплатила плату за спожитий природний газ у травні 2017 року, тобто понад три роки.

Разом із цим, згідно п.4 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу заявник має вказати поряд із вимогами, які ним висуваються, також і обставини, якими ці вимоги обґрунтовуються.

Однак, оскільки заявником не вказано період, за який ним нараховано пред`явлений розмір заборгованості, що, у свою чергу, є обставиною, якою обґрунтовується вимога, то у цьому випадку заява не відповідає положенням п. 4. ч.2 ст. 163 ЦПК України.

Зокрема, слід звернути увагу, що з п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України визначено, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Однак, відсутність чіткої вказівки на період, за який нарахована і стягується заборгованість позбавляє можливості визначитись із тим, чи є дійсними обставини, регламентовані вказаною нормою.

Крім того, із матеріалів справи слідує, що боржник за вказаною у заяві адресою ( АДРЕСА_1 ) хоча й зареєстрована, проте, фактично не проживає.

Відповідно, вимоги за такою заявою не можуть сприйматись як безспірні, а тому у видачі судового наказу на нею слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 163 - 166, 258- 261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити, що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Заяву про видачу судового наказу і усі додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала постановлена поза межами судового засідання, а тому набирає законної сили з моменту її підписання суддею, що передбачено ч.2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 ( п`ятнадцяти ) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца