Справа № 621/1828/20
Пр. № 2/621/787/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря Бебік А.В.,

розглянувши за відсутності учасників справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області в особі Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

10.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області в особі Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В подальшому до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено мати позивача, як власника другої частини житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 . Проте, в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_3 21.09.2020 продала вказаний житловий будинок ОСОБА_2 , якого і було залучено участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, замінивши ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у виді 54/100 частин житлового будинку літ «А-1» з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті батько заповіту не залишив, отже має місце спадкування за законом. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті його батька. Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Гаврильєв В.І. 06 березня 2020 року виніс постанову про відмову у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом. 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звертався до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, яка рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року була задоволена, а саме визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого батька право власності на земельну ділянку, площею 7,5981 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0153, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388. Неможливість оформлення своїх спадкових прав на частину будинку та частку земельної ділянки в нотаріальному порядку обумовлена тим, що батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали у спільну власність подружжя житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування зазначеного будинку. Шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу батьки позивача в судовому порядку здійснили поділ спільного майна подружжя в натурі. 08 квітня 2016 року рішенням Тимченківської сільської ради Зміївського району № 69-//ІІ вулиця Піонерська в с. Тимченки була перейменована на вулицю Сонячна. Після смерті ОСОБА_4 , а саме 26 жовтня 2017 року рішенням виконавчого комітету Тимченківської сільської ради Зміївського району № 35 присвоєну адресу садибі, яка після виділу в натурі належить батькові: АДРЕСА_1 , а садибі, яка після поділу в натурі належить матері залишена адреса: АДРЕСА_1 . Отже, оскільки у ОСОБА_1 наявні всі правовстановлюючі документи на спадкове майно за адресою АДРЕСА_1 , а будинку вже присвоєно новий номер АДРЕСА_1 , позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.07.2020 позовна заява ОСОБА_1 прийнята та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшов лист Тимченківського сільського голови Нечепоренко Є. від 19.11.2020 вих. № 02-18/564 про визнання Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, відсутність заперечень. На підставі викладеного ОСОБА_5 просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. ОСОБА_2 підтвердив той факт, що він є новим власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який придбав у ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 10 (а.с. 7).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 13 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у виді житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.03.2020 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку, площею 7,5981 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0153, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388, виданого на підставі розпорядження Зміївської районної державної адміністрації № 548 від 18.07.2006 (а.с. 27-28).

Позивач ОСОБА_1 після смерті батька звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В.І. із заявою про прийняття спадщини, проте приватним нотаріусом 06.03.2020 було винесено Постанову про відмову у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 повного пакету документів (а.с. 9).

В ході розгляду справи встановлено, що батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали у спільну власність подружжя житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування зазначеного будинку.

16.12.2008 року шлюб був розірваний копія Свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_3 , актовий запис № 264 (а.с. 10).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2009 було задоволено позов ОСОБА_3 та визнано за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1800 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарчіх будівель, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.2010 було задоволено позов ОСОБА_3 та поділено в натурі житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині вказаного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель. Так, між сторонами було перерозподілено ідеальні частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, а саме за ОСОБА_4 визнано право власності на 54/100 частин спірного житлового будинку з надвірними будівлями, а за ОСОБА_3 на 46/100 частин (а.с. 11-15).

Рішенням виконавчого комітету Тимченківської сільської ради Зміївського району від 26.10.2017 № 35 садибі, яка після поділу в натурі, належить ОСОБА_3 , залишено адресу: АДРЕСА_1 , а садибі, яка належить ОСОБА_4 , присвоєно нову адресу АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Відповідно до копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 зареєстровано право власності в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також 1/2 частину земельної ділянки за цією ж адресою (а.с. 21, 22).

Оскільки присвоєння нової адреси частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_4 , відбулося після його смерті, виготовити нові правовстановлюючі документи ОСОБА_1 не має можливості.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом та за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У частині 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Частиною першою статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина третя цієї статті встановлює, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_4 та який прийняв спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_4 був належним власником 54/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки за цією ж адресою. Проте, після смерті батька позивача частині житлового будинку, яка належала ОСОБА_4 , було присвоєно нову адреса, а саме АДРЕСА_1 , і за життя ОСОБА_4 не оформив правовстановлюючі документи на майно з новою адресою.

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, здійснивши правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що позивач як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно з новою адресою (будинок АДРЕСА_1 ) позбавлений можливості оформити належним чином право власності на спадкове майно (житловий будинок та частину земельної ділянки).

Керуючись ст. ст. 15, 1216, 1218, 1220, 1222, 1225, 1257, 1259, 1261, 1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області в особі Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2020 року.

Головуючий: