Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/5708/20

пр. № 2/336/3106/2020

м. Запоріжжя 27 листопада 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Олексієнко С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Першої Запорізької державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул. Північне шосе, 3-в, м. Запоріжжя), Державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни (місцезнаходження: вул. Істоміна, 8, м. Запоріжжя) про звільнення з-під арешту житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд скасувати арешт (архівний запис №16606-101 від 01 січня 1950 року) на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483, зареєстрований 07 листопада 2005 року Першою запорізькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення №б/н від 28 квітня 1966 року (видавник - В. Хортицький цегляний завод; особа майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 ) та зареєстрований Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із вилученням відповідного запису про обтяження із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання сторони не явилися.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Так, 27 травня 2005 року позивачем на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, засвідченого нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О. В. та зареєстрованого у реєстрі за №924, було придбано у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 36,5 м2.

Договір купівлі-продажу житлового будинку від 27 травня 2005 року було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №7503453 від 13 червня 2005 року.

Згідно Інформаційної довідки №225268412 від 23 вересня 2020 року встановлено, що Першою запорізькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 07 листопада 2005 року на підставі повідомлення №б/н від 28 квітня 1966 року (видавник - В. Хортицький цегляний завод; особа майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 , додаткова інформація: архівний запис №16606-101 від 01 січня 1950 року) було зареєстровано обтяження (реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483), а саме арешт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, вказану заборону Першої запорізької державної нотаріальної контори Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно відкритих даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search), вказаний Реєєстр не містить жодних відомостей щодо юридичної особи з назвою В. Хортицький цегляний завод, що дає підстави вважати, що вказаний суб`єкт господарювання , в інтересах якого було зареєстровано обтяження, було припинено за відсутності правонаступників.

У відповідності до положень статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право власника захистити своє речове право внормоване наведеними положеннями закону, а також випливає із змісту роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідно до якого позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником цього майна.

При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна (п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України як джерело права.

За таких обставин суд вважає, що обтяження (реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483), а саме арешт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ) підлягає скасуванню із вилученням запису про обтяження із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За ч. 1-2 ст.16 ЦКУ, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 391 ЦКУ вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 273-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Першої Запорізької державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул. Північне шосе, 3-в, м. Запоріжжя), Державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни (місцезнаходження: вул. Істоміна, 8, м. Запоріжжя) про звільнення з-під арешту житлового будинку.

Скасувати арешт (архівний запис №16606-101 від 01 січня 1950 року) на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483, зареєстрований 07 листопада 2005 року Першою запорізькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення №б/н від 28 квітня 1966 року (видавник - В. Хортицький цегляний завод; особа майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 ) та зареєстрований Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, із вилученням відповідного запису про обтяження із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.В. Зарютін