Ухвала

23 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 703/4637/15-ц

провадження № 61-13319св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2020 року в складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на:

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,17 га, кадастровий номер :02:001:0087, розташовану в адмінмежах Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 111382 від 27 грудня 2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03;

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,16 га, кадастровий номер :02:001:0128, розташовану в адмінмежах Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 135846 від 08 квітня 2008 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20.

У липні 2020 року ОСОБА_3 через адвоката Здоровко Л. В. подав апеляційну скаргу на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року, в якій просив скасувати оскаржене рішення в частині визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,16 га, кадастровий номер :02:001:0128. При цьому посилався, що рішенням суду першої інстанції порушено його права як власника земельної ділянки, якою він володів з 2001 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Здоровко Л. В. на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Аргументи учасників справи

У серпні 2020 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 , в якій просить скасувати оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції та справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі Верховного Суду від 05 листопада 2020 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (порушення норм процесуального права).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 703/4637/15-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков