Справа № 134/1322/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2020 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона являється власником частини приміщення у триповерховій будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Власником решти приміщення будівлі АДРЕСА_1 , а саме: частини першого поверху, другого та третього, є відповідач.

У кінці 2017 року нею було виявлено, що з другого поверху будівлі, яка належить відповідачу, у приміщення першого поверху, яке належить їй, інтенсивно надходить вода і затоплює приміщення першого поверху.

Інтенсивність надходження води посилювалося у результаті умисного пробиття відповідачем дірки у панельному перекритті між другим і першим поверхом.

Згідно з комісійним Актом обстеження № б/н від 03 січня 2018 року «Про наслідки залиття нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 », комісією встановлено: «На день обстеження комісія встановила: що вода в приміщення потрапляє з другого поверху, власником якого являється ОСОБА_3 , а саме через панельне перекриття внаслідок чого вода розтікалась по всій площі стелі та стін, а також через отвори невідомого походження. На прохання ОСОБА_3 допустити комісію для обстеження та встановлення причин затікання води він категорично відмовився.

Комісією було встановлено факт залиття першого поверху нежитлового приміщення, яке завдало матеріальної шкоди, а саме: торгівельне приміщення (стеля 50м.кв, стіна - 86 м.кв.); коридор (стеля 9 м.кв., стіна - 43 м.кв.); туалет (стеля 11 м.кв., стіна - 11 м.кв.); кабінет (стеля 14 м.кв., стіна 47 м.кв.); пошкоджено засоби відео нагляду та охоронної сегалізації; будівельні матеріали.

Повторним Актом № б/н від 13 березня 2018 року комісія підтвердила висновки зроблені комісією в Акті від 03.01.2018 року. У зв`язку із викладени нею було замовлено експертне будівельно-технічне дослідження.

Згідно з висновком експертного дослідження від 19.04.2018 року № 3 проведеного Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром встановлено: 1 Технічний стан (фізичний знос) частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 , які постраждали внаслідок залиття прийнятий як «незадовільний», при цьому експлуатація будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту. 2. Причина залиття частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 , зазначена в Акті № б/н від 03 січня 2018 року та в Акті № б/н від 13 березня 2019 року «Про наслідки залиття нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ». 3. При візуальному обстеженні частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 встановлено, що потрапляння рідини відбулось з верхнього поверху, так як сліди пошкодження виявлені на стелі приміщень та потьоки на поверхні стін підтверджують це. 4. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 , становить: 80796,00 грн. (вісімдесят тисяч сімсот дев`яносто шість гривень 00 коп.).

Не зважаючи на завдану з його вини шкоди, відповідач не тільки не приймає міри щодо усунення причин завдання шкоди, а й перешкоджає у ліквідації причин та наслідків завдання такої шкоди.

Як вбачається із Актів обстеження відповідач навіть не допустив комісію у своє приміщення для з`ясування обставин залиття та причин такого залиття. Не зважаючи на тривалий час, за який вона намагалася вирішити питання мирним шляхом, крім грубощів від відповідача вона нічого не почула. В судовому засіданні позовні підтримала, просила задовольнити. Представник позивача позов підтримав просив задовольнити. Відповідач позов не визнав, вважає їх безпідставними та надуманими, надав суду відзив у якому вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України "1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або

юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,

відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала." Однак ні в позовній заяві, ні в доданих матеріалах відсутні будь-які докази того, що:

-саме відповідач є заподіювачем шкоди,

-саме відповідач вчинив якусь протиправну поведінку, яка призвела до заподіяння шкоди;

-є причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача, яка має бути протиправною;

-в заподіянні шкоди позивачеві є вина відповідача.

Не погоджується з висновком експерта, вважає даний висновок неналежним доказом, оскільки всупереч вимогам встановлених законодавством до висновку експерта, який згідно з ч. 7 ст. 102 ЦПК України має містити відомості про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у наданому висновку жодним чином не зазначено, що експерт обізнаний (повідомлений) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Крім цього, позивачка не надала суду доказів, що вона є власником частини будівлі АДРЕСА_1 , якій, як вона стверджує, відповідачем заподіяна шкода.

Нічим та ніким не встановлена та не доведена вина відповідача у заподіянні шкоди позивачці та не може бути цього зроблено, оскільки протікання дощової води на перший поверх будівлі сталося внаслідок грозових дощів з градом, яким було побито шиферне покриття даху ще 21 вересня 2017 року. Саме позивачка та її чоловік не допускала відповідача на дах для ремонту покрівлі, що і стало безпосередньою причиною попадання дощової води аж на перший поверх будівлі.

Будь-яких втручань у панельне перекриття між першим та другим поверхом відповідач не робив, як і не надано цьому жодного доказу позивачкою, а тому найменшої вини відповідача у потраплянні дощової води на перший поверх немає і бути не могло.

Акти обстеження від 3 січня 2018 року та від 13 березня 2018 є недопустимими доказами, оскільки вони складені з порушенням вимог до складання акту визначених «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, від 17.05.2005 року № 76. В порушення даної вимоги акт складався не в день залиття приміщення, а лише 03 січня 2019 року та 13 березня 2019 року та у відсутність позивачки і відповідача, оскільки їхні підписи на актах відсутні

Крім того, Правилами встановлено, що в акті повинно бути відображено:

-дата складання акту (число, місяць, рік); - прізвища, ініціали та посади членів комісії;

-прізвища, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності,;

-прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності;

-характер залиття та його причини, а саме несанкціоноване втручання у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів,гнучких підводок та ін.;

-завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість);

-висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Вищевказані Акти вимогам Правил не відповідають.

У зв`язку з тим, що позивачка прибудувала споруду до будівлі по АДРЕСА_1 , він не міг розпочати ремонт даху без її участі. У зв`язку з тим, що вона відмовлялася сприяти у ремонті даху, 26 вересня 2017 року він звернувся із відповідними заявами до селищного голови смт. Крижопіль ОСОБА_5 , голови Крижопільської РДА Панчука В.І., начальника відділу містободування архітектури ЖКГ та інфраструктури Крижонільської РДА ОСОБА_6 , в яких просив прийняти міри щодо відгородження прибудинкової території, достатньої для безпечного проведення ремонтних робіт, оскільки власник магазину, тобто позивачка, від спілкування відмовлялася.

4 жовтня 2017 року він звернувся до начальника Крижопільського ДРП Заворітнього М.Д. із заявою, в якій, у зв`язку з вищевикладеними обставинами просив надати дозвіл на огородження прибудинкової території для проведення ремонтних робіт на даху будівлі. У зв`язку з тим, що позивачка не давала можливості йому розпочати ремонтні роботи покрівлі, він вимушений був звертатися до Крижопільського ВП Бершадської ВП ГУНП у Вінницькій області. Вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали відзив та посили в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом при розгляді справи встановлено, що позивач являється власником частини приміщення (частини першого поверху) у триповерховій будівлі по АДРЕСА_1 . Власником решти приміщення являється відповідач, а саме: частини першого, другого, третього поверху.

В вересні 2017 року внаслідок граду було пошкоджена шиферна покрівля даного приміщення. З того часу і до січня 2018 року відповідач не вживав заходів для ремонту покрівлі, не вживав інших заходів щодо охоронності майна - відведенню води з належного йому третього та другого поверху, а навпаки вчинив дії, спрямовані на те, щоб стічні води надходили на стелю приміщення позивача, влаштувавши в перекриттях третього та другого поверхів пластмасову трубу 50 мм. діаметру, яку вивів на підлогу другого поверху над приміщенням першого поверху, яке належить відповідачу, внаслідок чого проходило затоплення стелі першого поверху. Відповідач не допускав позивача до приміщення другого та третього поверхів для усунення залиття приміщення, тобто до проведення ремонту, який й би міг мінімізувати обсяги залиття приміщення.

Про наслідки залиття було складено комісійний Акт обстеження № б/н від 03 січня 2018 року «Про наслідки залиття нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 », комісією встановлено: «На день обстеження комісія встановила: що вода в приміщення потрапляє з другого поверху, власником якого являється ОСОБА_3 , а саме через панельне перекриття внаслідок чого вода розтікалась по всій площі стелі та стін, а також через отвори невідомого походження. На прохання ОСОБА_3 допустити комісію для обстеження та встановлення причин затікання води він категорично відмовився.

Комісією було встановлено факт залиття першого поверху нежитлового приміщення, яке завдало матеріальної шкоди, а саме: торгівельне приміщення (стеля 50м.кв, стіна - 86 м.кв.); коридор (стеля 9 м.кв., стіна - 43 м.кв.); туалет (стеля 11 м.кв., стіна - 11 м.кв.); кабінет (стеля 14 м.кв., стіна 47 м.кв.); пошкоджено засоби відео нагляду та охоронної сигналізації; будівельні матеріали (а.с.6).

Повторним Актом № б/н від 13 березня 2018 року комісія підтвердила висновки зроблені комісією в Акті від 03.01.2018.

Згідно з висновком експертного дослідження від 19.04.2018 року № 3 проведеного Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром встановлено: 1 Технічний стан (фізичний знос) частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівля по АДРЕСА_1 , які постраждали внаслідок залиття прийнятий як «незадовільний», при цьому експлуатація будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту. 2. Причина залиття частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 , зазначена в Акті № б/н від 03 січня 2018 року та в Акті № б/н від 13 березня 2019 року «Про наслідки залиття дежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ». 3. При візуальному обстеженні частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 встановлено, що потрапляння рідини відбулось з верхнього поверху, так як сліди пошкодження виявлені на стелі приміщень та потьоки на поверхні стін підтверджують це. 4. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття частини приміщень, розташованих на 1 поверсі будівлі по АДРЕСА_1 , становить: 80796,00 грн. (вісімдесят тисяч сімсот дев`яносто шість гривень 00 коп.) (а.с. 8 -21). Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що є чоловіком позивача. У вересні 2017 року пройшов град і побив кришу. ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_8 не давав доступу до приміщення другого та третього поверхів та даху, сам не вживав заходів по ремонту даху, хоча й він пропонував надати для ремонту шифер, однак ОСОБА_8 вимагав придбати для ремонту даху металеве перекриття.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив. Що працює у ОСОБА_3 різноробочим. В 2017 році був град, який побив шиферний дах. Внаслідок чого затопило будівлю Килімника. Після граду через деякий період приїздила бригада, яка мала ремонтувати кришу. Але чоловік позивача не дав полагодити (перешкоджав) ремонтувати кришу. З приводу затоплення приміщення позивача пояснити нічого не зміг. Згодом дах перекрили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що був присутній при складанні акту від 13.03.2018. Вода поступила до 1 поверху через воронку в стелі третього та другого поверхів, куди була вставлена пластикова труба, внаслідок чого вода потрапляла на стелю першого поверху, тобто в приміщення позивача. При цьому ОСОБА_8 - батько відповідача казав, що йому потрібно було щоб вода попала на приміщення позивача, щоб примусити (спонукати) його ремонтувати дах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що є батьком відповідача. Стосовно залиття пояснив, що градом було побито дах шиферний. ОСОБА_7 не давав можливості змінити шифер. Воронку він не робив та трубу не ставив.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що був присутній при складанні актів від 03.01.2018 та 13.03.2018. Причиною залиття приміщення позивача, слугувало потрапляння води з другого поверху, яке належить відповідачу. Однак, відповідач не допускав комісію до другого та третього поверху. Свідок ОСОБА_5 пояснив, що був був присутній при складанні акту від 13.03.2018. Причиною залиття приміщення позивача, слугувало потрапляння води з другого поверху, яке належить відповідачу. Однак, відповідач не допускав комісію до другого та третього поверху.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, позивач на підставі ст.ст.22, 1192 ЦК України має право на відшкодування йому майнової шкоди, яка визначається загальною ринковою вартістю прямих збитків. Також судом враховується, що відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв`язку з вищевикладеним, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-168цс13 від 12 лютого 2014 року, згідно якого до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Так, за приписами ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1166 ЦК України закріплює презумпцію вини заподіювача шкоди, оскільки за умови доведення самого факту завдання шкоди, її розміру, протиправності дій (бездіяльності) заподіювача шкоди та причинного зв`язку між шкодою та такими діями (бездіяльністю), саме на заподіювача шкоди покладається доведення відсутності його вини, як підстави звільнення від її відшкодування. Крім того, судом враховується, що у даній категорії справ, саме на відповідача покладено обов`язок доведення того, що не з його вини відбулось залиття, та відповідно у нього відсутній обов`язок щодо відшкодування на користь позивача заподіяної матеріальної шкоди. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем доказами було доведено наявність майнової шкоди, протиправність бездіяльності відповідача, як заподіювача такої шкоди та наявність причинного зв`язку між шкодою та бездіяльністю відповідача. Належних та допустимих доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Посилання відповідача на те, що акти від 3 січня 2018 року та від 13 березня 2018 року не можуть бути належними доказами в справі не заслуговують на увагу, так як з даних актів вбачається, що саме відповідач перешкоджав встановленню причин затоплення, не допускаючи в своє приміщення членів комісії. Статтею 319 ЦК України визначені підстави для здійснення власником майна своїх прав, та зазначено, що власність зобовязує, та у відповідності до вимог ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач надала суду висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 3 від 19.04.2018, згідно якого величина матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття приміщення станом на 23.09.2017 року складає 80796,00 грн. Вказаний розмір завданої матеріальної шкоди відповідачем не спростований. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Суд прийшов до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факт спричинення матеріальних збитків позивачу. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 80796,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди спричиненим залиттям приміщення. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений позивачем судовий збір в сумі 807,96 грн., витрати на на правову допомогу в сумі 9612, 90 грн. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16,23,319,386,1166 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13,19, 76-81, 141,258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 80796 (вісімдесят тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень за завдану матеріальну шкоду.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 807 (вісімсот сім) гривень 96 копійок витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9612 (девять тисяч шістсот дванадцять) гривень 60 копійок витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2020 року.

Суддя