У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Голови Конституційного суду України Олександра Тупіцького про притягнення до відповідальності за діяльність на шкоду державі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Голови Конституційного Суду України ОСОБА_2 щодо притягнення його до відповідальності за діяльність на шкоду державі.

У позовній заяві ОСОБА_1 , порушує питання перед Верховним Судом України щодо необхідності звернення до Верховної Ради з пропозицією ліквідувати Конституційний Суд України, пропонує створити у складі Верховного Суду України Конституційну Палату, включити ряд обов`язків до її повноважень. Окрім цього, позивач пропонує Президенту України відкликати членів Конституційного Суду України, які ним призначені, вносить пропозиції Верховній Раді України щодо ліквідації Конституційного Суду України. Зазначені пропозиції не можуть бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки відносини, які виникають у процесі їх вирішення та розгляду не містять ознак спору, а їх регулювання здійснюється у порядку Закону України «Про звернення громадян».

Також, позивач просить утримати з Голови Конституційного Суду України та інших членів суду кошти, що дорівнюють збиткам, що завдані незаконними діями членів зазначеного суду, у зв`язку з їх голосуванням за скасування закону про електронне декларування.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ст. 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, ЦК України передбачена можливість відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, внаслідок постановлення судом незаконного рішення, але такий спосіб захисту прав можливий тільки у разі одночасного існування двох умов наявності вироку суду, який набрав законної сили, щодо притягнення судді до кримінальної відповідальності за діяння, яке вплинуло на постановлення неправосудного рішення, а також у разі якщо таке рішення винесене у справі цивільній, тобто такій, яка виникла з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , останній просить утримати кошти з Голови та членів Конституційного Суду України у зв`язку з прийняттям рішення у справі конституційного провадження, яке не являється цивільною справою в силу вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, а також Закону України «Про Конституційний Суд України».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність законів України

Конституції України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

Держава надає суддям Конституційного Суду України та його членам гарантії незалежності та недоторканості, що пов`язані з особливим статусом такого органу. Зокрема, відповідно до положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Конституційний Суд України» суддю не може бути притягнуто до відповідальності за голосування у зв`язку з ухваленням Судом рішень та надання ним висновків, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Оскільки питання притягнення осіб до кримінальної відповідальності відноситься до сфери кримінального судочинства, а питання притягнення судді Конституційного Суду України до дисциплінарної відповідальності в силу положень відповідного Закону відноситься до компетенції постійної комісії з питань регламенту та етики Конституційного Суду України, суддя прийшов до висновку, що така позовна вимога також не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Крім того, позивач порушує питання щодо зобов`язання ВДВС України Міністерства юстиції України забезпечити йому виплату з державного бюджету коштів згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2013 року у справі № 380/535/13, яке виходячи з предмета вимоги пов`язане з процедурою виконання судового рішення, яка передбачає відмінний від позовного провадження порядок розгляду та вирішення питань, суб`єктний склад учасників та особливості, визначені розділами VI-VIІ Цивільного кодексу України, а тому таке питання не може вирішуватись разом з вимогами, розгляд яких передбачений в порядку позовного провадження.

Таким чином, суддя прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Голови Конституційного Суду України Олександра Тупіцького про притягнення до відповідальності за діяльність на шкоду державі відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Суддя Н.І. Зарева