Справа № 265/7470/20
Провадження № 2/265/1926/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Козлова Д.О.,

за участю секретаря Дрьомової О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що нею до суду подано позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 73050 грн. Відповідачами по справі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вважає, що існує ризик невідшкодування зазначеної їй шкоди та ризик розпорядження майном, з метою уникнення відповідальності. Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 звертається до суду та просить суд накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 листопада 2020 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч1, ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень в п.п. 4,7,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

Право приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначає, що саме неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 їй було заподіяно матеріальну шкоду, що слугувало підставою для звернення до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальної, та як наслідок моральної шкоди.

Суд враховує, що обраний заявником вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є співмірним із позовними вимогами, та підлягає частковому задоволенню, а саме накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

Суд приходить до висновку, що на даний час є всі підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та виправданим завданням цивільного судочинства та забезпечить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

В задоволення решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, та сторонам для відома.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження, та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено та підписано 24 листопада 2020 року.

Суддя Козлов Д.О.