Справа № 442/7324/20
Провадження № 2-з/442/19/2020
УХВАЛА

п р о з а б е з п е ч е н н я п о з о в у

23 листопада 2020 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и л а :

19.11.2020 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подана до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що змушений звертатись до Дрогобицького районного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 300 000 грн., яка була завдана нею шляхом знищення садового будинку, який належить йому на праві власності та розташований АДРЕСА_1 , а також моральної шкоди в сумі 100 тисяч гривень.

Зазначає, що Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 у справі № 442/6818/14-ц, було визнано за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок та земельну ділянку, які належали ОСОБА_2 . Після реєстрації за ним права власності на вказаний садовий будинок та земельну ділянку - 13.06.2016, було скеровано лист прохання ОСОБА_2 про звільнення та виселення протягом 1 місяця із садового будинку та земельної ділянки. До вказаної дати ОСОБА_2 не звільнила вказаний будинок, а тому змушений був звернутись до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод та виселення її без надання іншого житлового приміщення. Дрогобицьким міськрайонним судом у справі №442/328/19 прийнято 15.04.2019 рішення, яким позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком та земельною ділянкою площею 0,0922 га, що на в АДРЕСА_1 також вирішено виселити ОСОБА_2 із садового будинку.

16.09.2020 Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийнято постанову у справі № 442/328/19, якою залишено в силі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2019.

Посилається, що після 16.09.2020, звернувся до ОСОБА_2 в черговий раз із проханням виконати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2019, в зв`язку з прийнятою Верховним Судом постановою, однак остання відмовлялась. Після чого, він, отримавши виконавчий лист у справі № 442/328/19, виданий 09.10.2020 року, пред`явив його до примусового виконання у виконавчу службу.

З часу (із другої половини вересня 2020 року) коли ОСОБА_2 дізналась про прийняття постанови Верховним Судом та її зобов`язання звільнити садовий будинок та земельну ділянку, вона почала знищувати будинок, знищила усе внутрішнє оздоблення будинку, системи електропостачання, опалення, каналізації та інше, у криницю на земельній ділянці залито автомобільне мастило. Розмір збитків ним попередньо оцінено в 300 000 грн., а також моральні збитки оцінює в 100 000 гривень. На його звернення в поліцію, йому було повідомлено, що такі відносини мають цивільно-правовий характер та роз`яснено доцільність звертатись до суду для захисту в порядку цивільного судочинства.

З інформації з Державного реєстру речових прав йому стало відомо, що ОСОБА_2 на праві власності належить: земельна ділянка за кадастровим номером: № :01:065:0498, загальною площею 0.0446 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Орієнтовна вартість якої 30 тис. гривень; нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) загальна площа, 14,6 кв.м., торгове приміщення № 90 торгової будівлі XII блоку «Б» літ. «Д-1», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Орієнтована вартість приміщення 100 - 120 тис. грн.; земельна ділянка за кадастровим номером №:02:002:0099 загальною площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою Львівська обл. Дрогобицький район, село Лішня, орієнтовна вартість якої 200 тис. грн.

Звертає увагу суду на те, що вартість майна, на яке просить накласти арешт, не перевищує суму позову, який має намір подати.

Крім того, вказує, що оскільки між ним та ОСОБА_2 на протязі багатьох років наявні судові спори, а тому має підстави вважати, що коли вона дізнається про подання ним позову про стягнення з неї матеріальних збитків та завданої моральної шкоди, з метою утруднення виконання рішення суду, зможе вчинити дії по відчуженню належного їй майна, у зв`язку з чим для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі біля 300000 та 100000 грн. відповідно, яка завдана знищенням належного йому майна.

На даний час можливості мирного врегулювання спору щодо відшкодування таких збитків у нього з ОСОБА_2 немає, остання відмовляється спілкуватись з ним, а тому існує реальна загроза того, що ОСОБА_2 , з метою невідшкодування йому завданої шкоди, здійснить будь-які дії, в тому числі щодо відчуження належного їй майна.

Про можливі факти знищення такого майна позивачем додано фотознімки будівлі, копія відповіді правоохоронних органів.

Отже, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно може мати місце спір, а мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 .

При цьому, слушними є доводи ОСОБА_1 про те, що між ним та ОСОБА_2 на протязі багатьох років наявні судові спори, а тому, з метою утруднення виконання можливого рішення суду, ОСОБА_2 зможе вчинити дії по відчуженню належного їй майна, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів ОСОБА_1 необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Судом отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності саме ОСОБА_2 нерухомості, стосовно якої ОСОБА_1 просить вжити заходи по забезпеченню позову, за результатами якої встановлено належність ОСОБА_3 на праві приватної власності нежитлового приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) загальною площею 14,6 кв.м., торгове приміщення № 90 торгової будівлі XII блоку «Б» літ. «Д-1», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за кадастровим номером №:02:002:0099 загальною площею 0,12 га, розташованої за адресою Львівська область, Дрогобицький район, село Лішня.

Відомості про належність ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером № :01:065:0498, загальною площею 0.0446 га., яка знаходиться в СТ «Здоров`я», що на АДРЕСА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

За таких обставин, не знаходжу підстав для накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером № :01:065:0498, загальною площею 0.0446 га, яка знаходиться в СТ «Здоров`я», що на АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 149-153, 158 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, задоволити частково.

Накласти арешт на:

-нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) загальна площа, 14,6 кв.м., торгове приміщення № 90 торгової будівлі XII блоку «Б» літ. «Д-1», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 );

-земельну ділянку за кадастровим номером №:02:002:0099 загальною площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою Львівська область, Дрогобицький район, село Лішня та належить ОСОБА_2 (ІПН).

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером №:01:065:0498, загальною площею 0.0446 га, яка знаходиться в СТ «Здоров`я», що на АДРЕСА_3 відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали надіслати до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для негайного виконання.

Роз`яснити учасникам справи їхнє право на звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.159 ЦПК України, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч.1 ст.155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 .

Суддя Курус Р.І.