ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» листопада 2020 року

м. Харків

справа № 626/2547/19

провадження № 22ц/818/5582/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представниця позивача ОСОБА_2 ,

відповідачка ОСОБА_3 , представник відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року в складі судді Рибальченко І.Г.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та просив визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2001 року, укладений між ним та ОСОБА_3 недійсним.

У січні 2020 року ОСОБА_1 через представника подав до суду клопотання про призначення експертизи, у якому просив призначити у справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, на вирішення якої поставити питання щодо того, чи належить йому підпис на оригіналі договору від 25 грудня 2001 року. Клопотання мотивовано тим, що для встановлення факту, що оспорюваний договір він не укладав та не підписував, необхідні спеціальні знання у галузі почеркознавства.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено таке питання: чи належить підпис на оригіналі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2001 року ОСОБА_1 .? Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 ; у розпорядження експерта надано матеріали справи та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ухвалюючи судове рішення, порушив норми процесуального права та не надав достатньо матеріалів для проведення судової експертизи, що свідчить про затягування розгляду справи. Також, судом не вирішено питання про залучення до участі у справі її чоловіка ОСОБА_3

10 листопада 2020 року до суду апеляційної інстанції від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в якому він просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Вказав, що за необхідності експерт має право заявити клопотання про надання додаткових матеріалів.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої судова колегія погоджується, мотивована тим, що для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, отже наявні підстави для призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час її проведення.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Пункт 5 частини 1 статті 252 ЦПК України передбачає право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення судом експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2001 року він не укладав та не підписував.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено таке питання: чи належить підпис на оригіналі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2001 року ОСОБА_1 .? Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 ; у розпорядження експерта надано матеріали справи та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року без змін.

02 травня 2020 року до суду першої інстанції надійшло повідомлення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5237 від 27 квітня 2020 року, оскільки клопотання експерта про надання додаткових матеріалів не виконано, рахунок вартості робіт станом на 27 квітня 2020 року не сплачений.

29 квітня 2020 року ОСОБА_1 оплачено проведення експертизи, що підтверджується копією квитанції № 14406 (а. с. 177).

Отже, судову почеркознавчу експертизу у справі було призначено ухвалою суду від 31 січня 2020 року, яка залишена без змін апеляційним судом, однак не проведено у зв`язку з не задоволенням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та оплату експертизи.

Виходячи з того, що для з`ясування обставин щодо укладення та підписання оспорюваного правочину необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, оскільки суд не є фахівцем у галузі почеркознавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності призначення експертизи у справі.

Оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги.

З урахуванням того, що для проведення експертизи у справі потрібен значний проміжок часу, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про зупинення провадження у справі на час її проведення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо того, що проведення експертизи призведе до затягування розгляду справи, висновків суду щодо необхідності призначення експертизи не спростовують, оскільки судове рішення має ґрунтуватися на з`ясуванні усіх обставин справи. Крім того, на час проведення експертизи у справі перебіг процесуальних строків зупинено з метою запобігання їх порушенню.

Посилання ОСОБА_3 щодо того, що відсутність у експерта зразків підпису ОСОБА_1 , виконаних ним у 2001 році, унеможливить проведення експертизи, судова колегія відхиляє, оскільки у разі недостатності матеріалів експерт в силу вимог статті 72 ЦПК України має право заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків. Питання щодо достатності матеріалів для проведення експертизи відноситься на розсуд експерта, і відсутність у матеріалах справи зразків підпису позивача за 2001 рік не є підставою для відмови у призначенні експертизи.

Твердження ОСОБА_3 , що клопотанням від 11 березня 2020 року експерт запрошував зразки підпису позивача, однак судом таке клопотання проігноровано, є необґрунтованими, оскільки на час надходження цього клопотання та в подальшому повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи справа перебувала на розгляді у Харківському апеляційному суді у зв`язку з поданням Дьолог О.М. апеляційної скарги на ухвалу суду від 31 січня 2020 року, тому клопотання експерта не могло бути виконано.

Доводи ОСОБА_3 щодо того, що судом не вирішено питання про залучення до участі у справі її чоловіка ОСОБА_3 , не можуть бути взяті до уваги, оскільки це питання не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про призначення судової експертизи.

Посилання ОСОБА_3 щодо того, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду безпідставно зазначено, що вона підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження, судова колегія відхиляє з огляду на те, що відповідачкою реалізовано її право на апеляційне оскарження та її права таким викладенням резолютивної частини ухвали не порушуються.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року.