Справа 752/2391/16-ц
провадження № 6/752/696/20
УХВАЛА

16.11.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву відповідача (боржника) ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 752/2391/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа № 752/2391/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди.

У вересні 2020 року відповідач (боржник) ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2016, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди, було задоволено частково, та стягнуто із відповідача на користь позивача збитки в сумі 90029,98 грн., судовий збір в сумі 960,28 грн., витрати на дослідження в сумі 1000,00 грн., моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., витрати на виконання звіту в сумі 1000,00 грн. На виконання зазначеного рішення судом було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 51834737. Листом від 23.06.2020 року МТСБУ повідомило про виплату позивачу 50000,00 грн. за шкоду заподіяну автомобілю «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП, яка мала місце 23.10.2015 року в м. Києві. Відповідач вважає, що сума вказана у виконавчому листі на даний час є завищеною, а тому наявні підстави для визнання виконавчого листа частково таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим відповідач вимушений звернутись до суду із даною заявою.

В судовому засіданні відповідач (боржник) вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив заяву задовольнити з викладених в ній підстав.

Позивач ( стягува ) поклався у вирішенні вказаного питання на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення відповідача,позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2016 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди, було задоволено частково та стягнуто із відповідача на користь позивача матеріальний збиток в сумі 90029,98 грн., витрати на виконання звіту в сумі 1000,00 грн., судовий збір в сумі 960,28 грн., моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., витрати на виконання дослідження в сумі 1000,00 грн.

27.07.2016 року сторона позивача отримала на виконання зазначеного рішення суду виконавчий лист.

Заявник вказує, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 51834737 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, однак, доказів наведеним твердженням матеріали справи не містять, як і відсутні докази зазначення у виконавчому листі невірної суми боргу, яка за рішенням суду була присуджена до стягнення із відповідача на користь позивача.

Відповідно до листа МТСБУ від 23.06.2020 року, було встановлено, що позивачу дійсно було перераховано відшкодування в розмірі 50000,00 грн. за шкоду заподіяну під час ДТП, яка мала місце 23.10.2015 року в м. Києві за пошкоджений автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим, доказів добровільного та повного погашення боргу за рішенням суду, матеріали справи не містять.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.76-78, ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частинами 1, 2 статті 432 ЦПК України визначено підстави подання та загальний порядок розгляду судом заяв стягувачів, або боржників про виправлення помилки допущеної при оформленні або видачі виконавчого листа, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим листом.

Частина 2 статті 432 ЦПК України містить підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю, або частково: 1) якщо його видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному чи касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого виконавчий лист було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни виконавчий лист ще не було виконано повністю або частково).

Частиною 4 статті 432 ЦПК України передбачено, що коли стягнення за виконавчим листом, визнаним таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, вже відбулося, суд на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Отже, до відповідної заяви боржника має бути додано довідку, підписану керівником і головним (старшим) бухгалтером підприємства, установи, організації на виконанні яких знаходився виконавчий лист, про те, що суму, стягнуту за раніше виданим виконавчим листом, списано з його рахунку, або майно вилучено в порядку здійснення виконавчого провадження, а на вимогу суду - й інший документ (документи), який підтверджує зазначені обставини, як то акт опису та вилучення майна, складений державним виконавцем, докази списання (перерахування) коштів з рахунку боржника тощо.

Стаття 129 Конституції України визначає обов`язковість судового рішення як одну із основних засад судочинства.

В даному випадку судом встановлено, що виконавчий лист не є таким, що виданий помилково, його зміст узгоджується з резолютивною частиною рішення суду.

В обґрунтування заяви сторона заявника зазначає, що сума боргу позивачу частково погашена, сума боргу зазначена у виконавчому листі є на даний час завищеною, а відтак наявні підстави для визнання виконавчого листа частково таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, слід вказати на те, що в матеріалах справи відсутні дані щодо належного виконання рішення суду, та погашення заборгованості перед стягувачем в повному обсязі, як і відсутні докази того, що виконавчий лист було видано помилково.

Проаналізувавши доводи відповідача та докази, які надані, останнім, на їх обґрунтування, суд вважає, що відповідачем не доведено погашення заборгованості в повному обсязі, а також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що матеріали справи не містять посилань на будь-які належні та допустимі докази належного погашення суми заборгованості стягувачу.

Суд вважає, що боржник переконливих та достовірних доказів на підтвердження погашення суми заборгованості перед стягувачем суду не надав, тобто зазначених обставин не довів, чим не виконав вимоги ст.ст. 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи переконливих доказів добровільного виконання боржником своїх зобов`язань, та у зв`язку з ненаданням суду доказів щодо наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає заяву недоведеною та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 76-78, 81, 95, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача (боржника) ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 752/2391/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Чередніченко