Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року

м. Шаргород

справа № 152/300/19

провадження № 2/152/417/20

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.,

з участю:

секретаря судового засідання Здищук А.С.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Левченко А.В.,

розглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

I. Виклад позицій позивача.

06 березня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) з вимогою про збільшення розміру аліментів, посилаючись на збільшення потреб дитини, погіршення матеріального становища у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, підвищенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

23 травня 2019 року заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.03.2017, у справі № 152/1910/17, збільшивши їх розмір з 1000 грн. на 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Стягнуто з ОСОБА_3 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.10.2020 вказане заочне рішення скасовано, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін (а.с.141 142).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги зменшив, просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до її повноліття, посилаючись на збільшення потреб дитини, погіршення матеріального становища у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, підвищенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Левченко А.В., змінені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з 1000 грн. до 1500 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13.10.2020 прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 141 - 142).

Ухвалу суду від 13.10.2020, з пропозицією надати відзив на позовну заяву, направлено відповідачеві.

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не подав.

01.09.2020 до суду поступила заява від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Левченка А.В. про проведення судових засідань в режимі відеоконференції з Марганецьким міським судом Дніпропетровської області (а.с.119).

Ухвалами суду від 02.09., 24.09., 13.10, 10.11.2020 постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції з Марганецьким міським судом Дніпропетровської області (а.с.122, 133, 142, 163).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1997 року, який рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.09.2015 розірвано (а.с.11).

Від шлюбу сторони даного цивільно-правового спору мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.05.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 650 грн щомісячно, починаючи з 22 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Рішенням Шаргородського районного суду від 05 березня 2017 року змінено розмір аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією (а.с.13 14).

Дитина сторін дочка ОСОБА_5 проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виконавчого комітету Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29.01.2019 № 105 (а.с.7).

Судом встановлено, що матеріальне становище сім`ї позивачки погіршилось у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, зріс розмір прожиткового мінімуму, проте, аліменти на утримання дитини стягуються у розмірі, який є меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є порушенням вимог ч.2 ст.182 СК України, якою встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

У пункті 54 рішення ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Ослон проти Швеції" №2 від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

За приписами ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року становить 2318 грн., а з 01 грудня 2020 року 2395 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

V. Висновки суду

Судом встановлено, що матеріальне становище сім`ї позивачки погіршилось у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини. На утримання дочки відповідач за рішенням Шаргородського районного суду від 05.03.2017 сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину, що є менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і є недостатнім для забезпечення належного рівня виховання та утримання дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зміненні позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При збільшенні розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є працездатною людиною, має можливість працювати, тому зобов`язаний утримувати власну дитину та спроможний сплатити аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 гривень щомісячно.

Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими, що сторони мають дитину неповнолітню дочку ОСОБА_5 , утримання якої є предметом даного спору. На утримання дитини відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, у зв`язку з чим на позивачку ОСОБА_1 , з якою проживає дочка, покладено більший обсяг обов`язків по утриманню дитини, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови.

Таким чином, судом встановлено, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо та в неповній мірі забезпечує матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України.

При цьому суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

VІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 840, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 76, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 265, 268, 273, 279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. ст. 150, 179, 180 183, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.03.2017, у справі № 152/1910/17, збільшивши їх розмір з 1000 грн. на 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного бюджету (стягувач до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(ч.3 ст.354 ЦПК України).

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ім`я (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 20.05.2014;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , інші дані ідентифікуючі особу не відомі.

Рішення ухвалено та проголошено 24.11.2020.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська