19.11.2020 Справа № 756/9535/20
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний 756/9535/20
Провадження №2/756/5003/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої є позивач на підставі договору дарування, зареєстровані відповідачі по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідачі в квартирі не проживають, участі в утриманні квартири не беруть, не є членами сім`ї власника.

На підставі викладеного, посилаючись на те, що наявність зареєстрованих в квартирі осіб перешкоджає йому належним чином реалізувати своє право власності на квартиру, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надали, явку представника не забезпечили. В матеріалах справи наявні копії нотаріально завірених заяв відповідачів з проханням зняти їх з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 09.07.2009, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого Шостою київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №7-932 (а.с. 21 та зворот).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217318233 від 22.07.2020, зареєстровано право приватної власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 у відповідних державних реєстрах (а.с.19).

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с.20), у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані п`ять осіб, двома з яких, як встановлено судом, є відповідачі в справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які як убачається з пояснень позивача, в квартирі не проживають, участі в утриманні квартири не беруть, не є членами сім`ї власника, проте їх реєстрація порушує права позивача як власника на реалізацію ним права користування та розпорядження належним йому майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки відповідачі не є членами сім`ї позивача, будь-яких домовленостей з позивачем щодо проживання відповідачів у квартирі не існує і позивач заперечує проти подальшої реєстрації відповідачів у його квартирі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі по 840,80 грн. з кожного;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба