ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4693/17
Провадження № 6/210/24/20
У Х В А Л А

іменем України

"23" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд м, Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі Настич А, О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни про застосування приводу до боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. звернулась до суду з вказаним клопотанням. В обґрунтування клопотання зазначила, що у неї на примусовому виконанні перебуває відкрите виконавче провадження № 57708731 з примусового виконання виконавчого листа № 210/4693/17 від 09.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 борг у сумі 110530,97 грн. на користь ОСОБА_2 .

З метою відібрання у боржника ОСОБА_1 пояснень щодо невиконання рішення суду, заявник змушений звернутися до суду з поданням про застосування примусового приводу до останнього.

Приватний виконавець в судове засідання причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, за наступних підстав.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення ухвалюється судом іменем України і є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконання.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В свою чергу, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує Боржника своєчасно з`являтися на вимогу виконавця. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом. Одночасно закон надає виконавцю право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14).

Привід у виконавчому провадженні здійснюється органами Національної поліції України (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію України»). При чому як засіб процесуального примусу щодо осіб, які не виконують вимог законодавства, привід являє собою обмеження прав людини, що неможливо без наявності достатніх обґрунтованих підстав.

Судом встановлено, що, на виконанні у приватного виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. перебуває відкрите виконавче провадження № 57708731 з примусового виконання виконавчого листа № 210/4693/17 від 09.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 борг у сумі 110530,97 грн. на користь ОСОБА_2 .

У межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не направлено запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України з метою встановлення відкритих рахунків та наявність на них коштів.

Дослідивши письмові матеріали, суд доходить до висновку, що приватним виконавцем не вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення та виклику боржника ОСОБА_3 , при цьому виходить з того, що в матеріалах справи відсутні відповідні належні та допустимі докази того, що станом на час здійснення виклику останній проживав за адресою, що вказана у виклику.

Крім того, відсутні докази, які б достеменно свідчили про те, що боржник повідомлений державним виконавцем за адресою вказаною у виконавчому документі.

Суду представлені лише копії викликів та супровідних листів, однак жодного підтверджуючого документа про надсилання вказаної кореспонденцію суду не надано.

Наявність лише одного копії виклику приватного виконавця не є достатнім доказом на підтвердження ухилення боржника від явки до приватного виконавця та невиконання боржником зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Оскільки додані до подання матеріали виконавчого провадження не свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», адже відсутні дані про те, що боржник взагалі повідомлений про такі зобов`язання та викликався до приватного виконавця належним чином, при цьому, не міститься доказів, що виконавцем задля цього було здійснено всі можливі заходи, у зв`язку з чим є необхідність застосувати привід до боржника, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни про застосування приводу до боржника ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 18, 19, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни про застосування приводу до боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Є. Сільченко