11.11.2020 227/3193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю

секретаря судового засідання Сафронової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Шахівська сільська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. ОСОБА_1 (також - заявник) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з гр. ОСОБА_2 , заінтересована особа: Шахівська сільська рада.

Свою заяву обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , з якою заявниця проживала однією сім`єю з 1999 року. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 5,52га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 на вищевказаний будинок за заповітом. Заявник посилаючись на те, що мешкала з гр. ОСОБА_2 однією сім`єю по день її смерті, вели спільне господарство та відсутність у останньої інших родичів, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . Вказаний факт заявниці необхідно для прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,52 га, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Добропільського району та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №067582. У зв`язку з викладеним та уточненням заявлених вимог, заявниця просить суд встановити юридичний факт того, що вона проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з вересня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявник та її представник не з`явились, але від останньої на адресу суду надійшла заява від 29.10.2020 року, про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі з урахуванням уточнень, просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи - Шахівської сільської ради також в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається клопотання голови Шахівської сільської ради про розгляд справи без участі представника ради, просив розглянути справу на розсуд суду.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначала, що вона мешкала однією сім`єю з гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. ОСОБА_2 не мала рідних та близьких людей, через похилий вік та хвороби потребувала догляду.

В судовому засіданні встановлено, що громадянці ОСОБА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження голови Добропільської районної державної адміністрації №49 від 12.02.2003 року, належить земельна ділянка площею 5,52Га, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Добропільського району (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть виданого 14.02.2005 року виконкомом Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №4 вбачається, що гр. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років в с.Октябрське Добропільського району Донецької області (а.с.8).

За життя гр. ОСОБА_2 склала заповіт від 10.07.2003 року, яким заповіла належне їй майно, а саме житловий будинок з усіма господарськими спорудами та предметами домашнього вжитку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 - громадянці ОСОБА_1 , тобто заявниці по справі. Вказаний заповіт було посвідчено 10.07.2003 року ОСОБА_3 - секретарем Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, зареєстрований в реєстрі №82 (а.с.10).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАВ №582472 від 19.09.2014 року(а.с.11), копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №38412162 від 19.09.2014 року(а.с.12), витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27021058 від 19.09.2014 року(а.с.13), гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала у спадок, після смерті ОСОБА_2 , 1937р.н., житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_2 , а також зареєструвала право власності на вказане майно.

Згідно інформаційної довідки завідуючої Другої Добропільської державної нотаріальної контори №416/02-14 від 29.10.2020 року встановлено, що спадкоємців першої черги передбачених законом у ОСОБА_2 не було, у шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебувала. Окрім ОСОБА_1 , інших спадкоємців передбачених заповітом посвідченим 10.07.2003 року виконкомом Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, зареєстрованим в реєстрі за №82 не було. Також згідно наданої завідуючою Другої Добропільської державної нотаріальної контори копії спадкової справи не вбачається інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що після смерті ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлій, площею 5,52Га, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Добропільського району, ніхто не отримував та за прийняттям спадщини вказаної земельної ділянки ніхто не звертався.

Відповідно до довідки Шахівської сільської ради №02-47/1080 від 11.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 дійсно з 09.07.1985 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і мешкала в АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована одна (а.с.14).

Як вбачається з Акту підтвердження факту опіки за померлою особою від 25.09.2020 року складеного депутатом Добропільської районної ради Матюхіною Т.А. за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно мешкала однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 і разом вели спільне господарство. ОСОБА_1 доглядала за нею з вересня 1999 року до дня смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснила захоронення померлої.

В судовому засіданні 08.10.2020 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначили, що вони є сусідами заявниці та підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року по 2005 рік, по день смерті ОСОБА_2 , вели спільне господарство та мали спільні витрати. ОСОБА_1 доглядала останню, коли їй зробили операцію у 1999 році. Також у ОСОБА_2 не було дітей та інших рідних. ОСОБА_6 займалась похованням останньої на місцевому цвинтарі.

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

За приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути як близькі родичі, так і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках; обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше.

Визначаючи період спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд зазначає, що заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з вересня 1999 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 . З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно мешкали разом з вересня 1999 року, про що свідчить Акт депутата Добропільської районної ради Матюхіної Т.А. від 25.09.2020 року, а також показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт проживання однією сім`єю з 1999 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно спільно мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 з вересня 1999 року по 12 лютого 2005 року. Вищезазначений юридичний факт заявником доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, заслухавши пояснення свідків в судовому засіданні від 08.10.2020 року, врахувавши інші письмові докази, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 25 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Шахівська сільська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка поперла 12.02.2005 року, за адресою: АДРЕСА_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з вересня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково шляхом подання письмової апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко