ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 645/3449/16-ц

провадження № 22ц/818/3916/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

заявник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

заінтересовані особи старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гольченко Катерина Іванівна, ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 березня 2018 року в складі судді Шарка О.П.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Скарга обгрунтована тим, що 14 лютого 2017 року до Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області було направлено виконавчий лист № 645/3449/16-ц, виданий Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно заборгованості за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 4141 в загальному розмірі 637 775,86 грн, а на користь держави судового збору по 4 783,32 грн з кожного.

04 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату авансового внеску, яке було направлено ПАТ «ВіЕйБі Банк» 13 жовтня 2017 року без повідомлення про вручення.

Зазначає, що Фонд гарантування фізичних осіб державна установа, яка звільняється від сплати авансового внеску за виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, заявник просив визнати дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. неправомірними, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04 квітня 2017 року та зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 14 лютого 2017 року № 645/3449/16-ц.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 березня 2018 року скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. неправомірними. Скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04 квітня 2017 року. Зобов`язано старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 14 лютого 2017 року № 645/3449/16-ц.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції вважав, що дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04 квітня 2017 року вчинено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки повідомлення направлено без повідомлення про вручення, не надіслано адресату не пізніше наступного робочого дня з дня його винесення, а також без врахування того, що Фонд гарантування фізичних осіб державна установа, яка звільняється від сплати авансового внеску за виконання рішення суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 645/3449/16-ц замінено стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (далі ТОВ «ФК «Інвест Хаус»).

17 червня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального прав, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року, на підставі якого видано виконавчий лист № 645/3449/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно заборгованості за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 4141 в загальному розмірі 637 775,86 грн, а на користь держави судового збору по 4 783,32 грн з кожного, ухвалено за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк». Ухвали про заміну стягувача на ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на час оскаржуваної ухвали постановлено не було. Крім того, вважала, що дії державного виконавця були законними, підстав для визнання їх неправомірними у суду першої інстанції не було, оскільки до 15 травня 2019 року норма закону (до ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 2-р(П)/2019, справа № 3-368/2018(5259/18), що передбачала сплату авансового внеску, існувала і підлягала застосуванню державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень.

ПАТ «ВіЕйБі Банк», старший державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» солідарно заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 4141 в загальному розмірі 637 775,86 грн, а на користь держави по 4 783,32 грн судового збору з кожного (а. с. 79-83).

На виконання вказаного заочного рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 645/3449/16-ц, який було пред`явлено для примусового виконання Міжрайонним ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області.

04 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату авансового внеску, яке було направлено ПАТ «ВіЕйБі Банк» 13 жовтня 2017 року без повідомлення про вручення (а. с. 93).

У відповідності до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка була чинною на час вчинення державним виконавцем дій та прийняття рішень, що оскаржуються, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

У відповідності до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Авансовий внесок у виконавчому провадженні це кошти, які підлягали внесенню стягувачем на окремий небюджетний рахунок і використовувались виконавцем для організації та проведення виконавчих дій.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-р(П)/2019, справа № 3-368/2018(5259/18), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-УШ зі змінами.

Положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, що визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України мотивовано тим, що визначенням положеннями частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язкової сплати авансового внеску особою, на користь якої ухвалено судове рішення, як необхідної умови початку примусового виконання цього рішення органом державної виконавчої служби, покладено на цю особу фінансовий тягар забезпечувати функціонування впровадженої державою системи виконання судових рішень, що не гарантує доступу для кожної такої особи до вказаної системи, отже, не забезпечує в усіх випадках і за будь-яких умов повного та своєчасного виконання цього рішення, його обов`язковості.

Конституційний Суд України наголосив, що держава має позитивний обов`язок забезпечувати виконання судового рішення, проте визначеними положеннями частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» правовим регулюванням щодо обов`язкового авансування початку примусового виконання судового рішення особою, на користь якої ухвалено це рішення, такий обов`язок держави перекладено на вказану особу, що нівелює сутність її конституційного права на судовий захист та суперечить положенням статей 3, 8 частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України.

Такий висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 05 вересня 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/9278/16-ц (провадження № 61-33331сво18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Крім того, за правилами частин першої, третьої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому провадженні.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Встановлено, що повідомлення старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. від 04 квітня 2017 року направлено ПАТ «ВіЕйБі Банк» лише 13 жовтня 2017 року та без повідомлення про вручення, тобто з порушеннями вимог частин першої, третьої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, враховуючи гарантії, закріплені у статтях 55, 129, 129-1 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 18 ЦПК України, дії державного виконавця щодо повернення без виконання з мотивів несплати авансового внеску виконавчого листа, не можуть вважатись правомірними.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є підстави для задоволення вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гольченко К.І. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 14 лютого 2017 року № 645/3449/16-ц, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно заборгованості за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 4141 в загальному розмірі 637 775,86 грн, а на користь держави судового збору по 4 783,32 грн з кожного, оскільки суди не уповноважені зобов`язувати до вчинення дій, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» мають здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» у цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвали про заміну стягувача на ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на час оскаржуваної ухвали постановлено не було, на висновки суду першої інстанції щодо визнання дій державного виконавця про повернення без виконання з мотивів несплати авансового внеску виконавчого листа не впливають.

За правилами статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язковими для особи, яку він замінив.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 березня 2018 року в частині зобов`язання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гольченко Катерини Іванівни відкрити виконавче провадження скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в частині зобов`язання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гольченко Катерини Іванівни відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 14 лютого 2017 року № 645/3449/16-ц, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 4141 залишити без задоволення.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина