ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5931/17 Номер провадження 22-ц/814/2276/20Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.

секретар Гнатюк О.С.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави, постановлену 08 вересня 2020 року у складі судді Троцької А.І.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення гонорару,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з адвоката Маліченка Д.В. сплачений нею гонорар у розмірі 5400 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку із її повторною неявкою в судове засідання.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила Гуденко О.А., просила скасувати її, а справу направити до місцевого суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що від ОСОБА_1 не надходила заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що судові повістки направлялися за адресою проживання ОСОБА_1 , яку вона зазначила під час звернення до суду, а саме АДРЕСА_1 .

Судові повістки у судові засідання від 22 квітня 2020 року, від 10 липня 2020 року та від 08 вересня 2020 року були отримані ОСОБА_1 особисто, що підтверджується її підписами в рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 224, 238, 252).

Таким чином, позивач була належним чином повідомлена про судові засідання, проте не з`явилася на них.

У судове засідання від 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 направила клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину в Україні (т. 2 а.с. 232, 234).

У судове засідання від 10 липня 2020 року позивач направила клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину в Україні та перебуванням її на лікуванні (т. 2 а.с. 241).

У судове засідання від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 направила клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із продовженням карантину в Україні (т. 2 а.с. 254).

Місцевий суд прийшов до висновку, що причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання від 10 липня 2020 року та від 08 вересня 2020 року не є поважними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року, № 641 від 22 липня 2020 року, № 760 від 26 серпня 2020 року, № 956 від 13 жовтня 2020 року, № 1100 від 11 листопада 2020 року на території України установлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

ОСОБА_1 в заявах про відкладення судових засідань посилалась на неможливість прибути у судове засідання за станом здоров`я та у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

У рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року ЄСПЛ констатує, що застосовані обмеження не повинні перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року ЕСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду місцевий суд допустив надмірний формалізм та не врахував положення ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За таких обставин, у місцевого суду не було достатніх підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права місцевим судом було постановлено помилкову ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374 ч. 1, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.Б. Бутенко

Л.М. Хіль