Справа № 188/1798/19
Провадження № 2/188/120/2020
16 листопада 2020 року смт.Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.,
секретар судового засідання Лукіна Л.Г.,
справа 188/1798/19
третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської
сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області
представника позивача ОСОБА_3
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Позивач , ОСОБА_1 звернувся до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період шлюбних відносин мають двох спільних синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Подружнє життя із-за різних поглядів на життя та аморальної поведінки дружини не склалося і 27 вересня 2019 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Петропавлівського районного суду по справі 188/759/19 .
На підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018 року справа №181/731/18 та відповідно до виконавчого листа від 22.10.2018 року виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області на користь відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь сина ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У Межівському районному суді знаходиться на розгляді справа за його позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів, так, як діти проживають з позивачем, а аліменти відповідачкою використовуються на власні потреби.
На теперішній час, діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним актом проведення перевірки факту проживання від 11.08.2019 року та знаходяться на повному вихованні і утриманні позивача. За вказаною адресою синам створені всі належні умови для повноцінного розвитку та виховання.
Позивач зазначив, що мешкає разом із синами у с. Миколаївка. Старший син ОСОБА_4 ходить до дитячого садочку, він постійно відвідує батьківські збори та забирає сина із дитячого садочку, що підтверджується психолого-педагогічною характеристикою.
Відповідно до акта обстеження від 07.06.2019 року, складеного за місцем проживання позивача, у помешканні створені належні житлово-побутові умови для розвитку та навчання дітей.
Також комісією з питань захисту прав дитини Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області встановлено факт, що ОСОБА_2 05 травня 2019 року залишила дітей на виховання батькові та не спілкується з ними. Винесено Висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком, ОСОБА_1 . Також з вересня 2019 року призупинено допомогу при народженні до 3-х років, так як визначено місце проживання з батьком.
На теперішній час, з травня 2019 року ОСОБА_2 з дітьми не спілкується, вихованням синів не займається, не приймає будь-якої участі у фізичному та моральному їх розвитку, життям дітей не цікавиться. Всі питання щодо виховання позивач вирішує сам, повністю самостійно опікується дітьми, виховує та утримує їх.
При цьому мати, ОСОБА_2 , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, з дітьми не спілкується, аліменти використовувала на свої потреби, жодної матеріальної допомоги дітям не надає, мешкає у Межівському районі с. Демурине.
Мати дітей - ОСОБА_2 , не виконує батьківські обов`язки щодо дітей, вихованням синів не займається, не цікавиться їх життям, здоров`ям.
З травня 2019 року позивач забрав дітей від матері, вони були хворі на чесотку, брудні, в приміщенні не було навіть спального місця для дітей. Службою у справах дітей Межівської сільської ради було обстежено умови проживання матері та встановлено належних умов для перебування дітей не створено. Немає місць для сну і відпочинку.
На теперішній час, відповідач проживає з іншим чоловіком і чекає на
Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно в ст.150 Сімейного кодексу України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної, загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч.2 ст. 141 Сімейного кодексу України окреме проживання від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У відповідності до вимог ст.7, ст.155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У відповідності з ч.2 ст. 157 сімейного кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний,брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на мою думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка має юридично права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
Як вбачається із абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування медичного догляду, лікування дитини, що негативно.
Позивач також вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не зможе створити належних умов для дітей, а тому просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти .
В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Позивач зазначив, що відповідач покинула дітей. Перший раз забрав дітей на її прохання, потім соціальні служби телефонували, просили забрати дітей він займається вихованням і утриманням дітей. Відповідачка казала, що поїде до Росії на заробітки, діти її не цікавлять.
Відповідач в судове засідання не з`явилася.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Від третьої особи надійшов лист про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечили.
Суд вважає розглядає справу заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Представник позивача вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав є вірним, хоча це і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні засвідчив, що він є хресним батьком меншого сина позивача, зазначив, що батько займається вихованням і утримує своїх дітей. Знає позивача зі школи, коли він з дружиною розлучились, мати жодного разу до дітей не приїхала. За час спільного проживання мати неодноразово кидала дітей на чужих людей, не доглядала за ними, зараз діти чисті, охайні, доглянуті, батько їми опікується, відповідачку бачив приблизно 2,5 роки назад, де вона зараз йому не відомо.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що позивач з відповідачкою знімали у неї житло, знає їх дуже давно, є хрещеною матір`ю їх меншого сина. Відповідач дітьми не займалась, вона постійно бувала у них, ОСОБА_2 , коли народилась перша дитина могла цілий день протримати її в одному памперсі, друга дитина також завжди була запріла. Позивач сам прав дитячі речі, варив їжу для дітей, займався їх вихованням. Відповідачка могла цілий день проспати, часто зі сторонніми чоловіками пила пиво, а діти залишались без нагляду. Зараз діти з позивачем, доглянуті, батько все їм купляє, ОСОБА_2 останній раз бачила приблизно 2 роки тому.
Суд, при задоволенні позовних вимог ,бере до уваги пояснення сторони позивача, покази свідків та вивчені в судовому засіданні письмові докази.
Свідоцтвом про народження серНОМЕР_1 вид. 03.11.2016 року Першотравенським ВРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та свідоцтвом про народження серНОМЕР_1 вид. 24.04.2017 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджується, що ОСОБА_1 є їх батьком, а ОСОБА_2 матір`ю.
Рішенням Петропавлівського районного суду від 27.09.2019 року підтверджується, що шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до довідок Миколаївської сільської ради №16 від 02.06.2017 року, №1130 від 08.10.2019 року малолітні сини позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані за місцем реєстрації позивача.

Відповідно до акту проведення перевірки факту проживання позивача від 11.08.2019 року місце проживання позивача з малолітніми дітьми з 5 червня 2019 року за адресою АДРЕСА_1 . Мати з 5 червня 2019 року до дітей не навідувалась, участі у вихованні та піклуванні про дітей не бере.

Довідкою про доходи позивача підтверджується, що він сплачував аліменти на утримання дітей до листопада 2019 року.

Характеристикою з місця роботи позивача підтверджується, що він працює в Павлоградській дистанції колії з липня 2017 року. За місцем роботи характеризується позитивно, як відповідальна і сумлінна особа, користується повагою в колективі.

Відповідно до характеристики, за місцем проживання характеризується теж позитивно.

Відповідно до психологічно-педагогічної характеристики ОСОБА_4 19.09.2015 року відвідує дитячий садок має достатній рівень психологічного та фізичного розвитку, батько приводить та забирає дитину, вносить плату за харчування, відвідує батьківські збори. Мати, ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, дитячий садок не відвідує.

Судом встановлено, відповідно до висновку голови комісії з питань захисту прав дитини, місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначено з батьком, ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку голови комісії з питань захисту прав дитини доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування висновку зазначено, мати дітей зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а проживає за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується актом обстеження умов проживання служби у справах дітей виконавчого комітету Межівської сільскої ради. У будинку тепло, опалюється дровами. В наявності, побутова техніка: електрочайник, електрична настільна плита. Кімнати частково умебльовані, не прибрані. На столі стояв брудний посуд. У дворі відсутній колодязь, водопостачання. Для виховання та розвитку дітей умови не створені. Немає місць для сну та відпочинку. Мати немає постійного місця проживання. ОСОБА_2 було запрошено в службу у справах дітей для з`ясування думки щодо позбавлення її батьківських прав та на засідання комісії з питань захисту прав дитини вона не з`явилася.

18.11.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання слухалося у присутності батька ОСОБА_1 , який повідомив, що в травні 2019 року ОСОБА_2 зателефонувала йому з проханням забрати дітей, так як вона збиралася їхати на заробітки в Росію. Він забрав дітей, діти були хворі на чесотку, одяг брудний, в квартирі, яку винаймала ОСОБА_2 , спального місця для дітей не було. ОСОБА_2 віддала картку для виплат, на яку перераховувалися допомога при народженні до 3-х років та аліменти. Зі слів ОСОБА_1 в серпні 2019 року ОСОБА_2 заблокувала картку, потім відновила нову і користувалася виплатами. З вересня 2019 року допомогу, при народженні до 3-х років призупинено, так як визначено місце проживання з батьком. Влітку 2019 року ОСОБА_1 подав заяву до суду про розірвання шлюбу, рішення Петропавлівського районного суду з 29.10.2019 року набрало чинності.

Батько дітей зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у помешканні створені належні житлово-побутові умови для розвитку та навчання дітей. Батько особисто займається вихованням дітей, коли він на роботі, йому допомагають бабуся та дідусь дітей.

ОСОБА_1 регулярно сплачував аліменти на утримання дітей, що підтверджується відповідною довідкою.

Мати, ОСОБА_2 , 05 травня 2019 року залишила дітей виховання батькові та поїхала в невідомому напрямку.

Рішенням виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області №11 від 27.11.2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суд вивчив всі надані сторонами письмові докази.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Судом встановлено, відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі встановлених судом обставин.

ОСОБА_2 , будучи матір`ю двох малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ухилялась від від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей.

Відповідно до вимог ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але відповідач переклала цей обов`язок на батька.

Відповідно до положень ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідач ОСОБА_2 , отримуючи аліменти на утримання дітей розпоряджалась ними в своїх інтересах.

Крім ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей відповідач, зловживаючи своїм правом матері, нехтуючи інтересами і потребами малолітніх дітей, грубо порушуючи вимоги ч.2 ст. 155 СК України, здійснюючи свої батьківські права всупереч інтересам дітей, привласнювала кошти дітей у той час, коли діти перебували на утриманні батька.

Відповідно до ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Суд керується Правовою позицією Постанови ВП ВС від 13.06.2018 по справі № 500/6325/17 (№ в ЄДРСР 74838879) прийнятий Висновок, не є діями та рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, безпосередньо не породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і не мають обов`язкового характеру, позаяк є одними із доказів у цивільній справі про позбавлення батьківських прав. Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень не суперечать встановленим судом обставинам і є обґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Позивач не відмовився від стягнення з відповідачки аліментів на дітей.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати та батько мають рівні обов`язки щодо дітей та їх утриманню.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 1 статті 79 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. День подання заяви позивачем до суду є 16.12.2019 року.

Згідно пункту 3 частини 1статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На основі викладеного, керуючись ст.ст.4, 89, 258, 264-265, 430 ЦПК України та ст.ст. 79, 155, 164, 166, 179-181, 183, 184 СК України, Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, який набрав чинності з 1 листопада 2011 року, зі змінами, ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя

особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської

ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про позбавлення

батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровану за

адресою: АДРЕСА_2

позбавити батьківських прав у відношенні її

малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_3 щомісячно аліменти на

утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 в

розмірі 33% всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків

прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи

стягнення з дня подання позову, тобто з 16.12.2019 року, і до досягнення дітьми

повноліття на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

рнокпп НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , рнокпп НОМЕР_4 сплачений ним судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за подання позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_3 на користь держави судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви пре його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йом> повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буле подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЩІК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суді повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна