Справа № 645/4970/20
Провадження № 2-з/645/100/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Волкова А.Р.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди та просила суд: усунути перешкоди у здійсненні права користування майном ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 виявити та усунути протікання води у кв. АДРЕСА_1 , що зумовлюють залиття кв. АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 139 000,00 грн.

Провадження у справі відкрито 20 жовтня 2020 року.

19 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Гріньова Р.О., про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони до набрання рішенням суду законної сили експлуатації ОСОБА_2 або іншими особами внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання (трубопроводу) у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що судовий спір між сторонами виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності позивачу. За результатами залиття, комісією 08.07.2020 року, 06.08.2020 року, 13.08.2020 року проведено обстеження житлового приміщення та встановлено, що залиття відбувається внаслідок протікання у квартирі АДРЕСА_1 . Ще два факти залиття квартири позивача зафіксовані Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області, що підтверджується довідками від 10.04.2020 року та від 15.08.2020 року. Відповідно до акту комісії від 13.08.2020 року, залиття санвузла відбувається через можливе роз`єднання або пошкодження розводки сантехнічних труб під плитковим покриттям у квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку із викладеним, позивачем заявлено вимогу про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 виявити та усунути причини протікання води у кв. АДРЕСА_1 , що зумовлює залиття кв. АДРЕСА_2 та стягнення з відповідача моральної шкоди. Системи холодного та гарячого водопостачання (трубопровід) у квартирах мають відповідати чинним нормативним документам та вимогам Технічного регламенту. Несправність системи водопостачання у квартирі відповідача має наслідком залиття квартири позивача у ході експлуатації відповідачем свого житла. Таким чином, позивач вважає, що в рамках забезпечення позову, для убезпечення позивача від подальших порушень її прав та законних інтересів протиправними діями відповідача, необхідною є заборона на час розгляду справи судом експлуатації відповідачем або іншими особами внутрішніх систем холодного або гарячого водопостачання (трубопроводу) у квартирі АДРЕСА_1 . Окрім того, після відкриття провадження у справі двічі відбувалося залиття квартири позивача, про що складено відповідні акти 28.10.2020 року та 02.11.2020 року, якими встановлено, що залиття у кв. АДРЕСА_3 відбувається через підтік у трубах у санвузлі з кв. АДРЕСА_4 , яка знаходиться вище поверхом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено. Однак, позивач не просить заборонити експлуатацію квартири відповідача в цілому, а лише експлуатацію трубопроводу цієї квартири. Заява позивача про забезпечення позову саме таким чином, направлена не на обмеження відповідача у реалізації ним права власності на належну їй квартиру, а на убезпечення експлуатації її у спосіб за яким завдається шкода позивачу.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 з 26.11.2019 року.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Верховний Суд України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-605цс16 зазначив, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони до набрання рішенням суду законної сили експлуатації ОСОБА_2 або іншими особами внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання (трубопроводу) у квартирі АДРЕСА_1 та зазначає, що забезпечення позову саме таким чином, направлене не на обмеження відповідача у реалізації ним права власності на належну їй квартиру, а на убезпечення експлуатації її у спосіб за яким завдається шкода позивачу.

Необхідно відмітити, що система водопостачання у будинках це комплекс водорозбірних пристроїв і обладнання, що забезпечує водою з міського водопроводу всіх споживачів у потрібній кількості з необхідним напором.

Згідно п. 3.14 ДБН В.2.5 - 64:2012 внутрішній водопровід - система трубопроводів, обладнання (насосні установки, запасні та регулюючі ємкості) та пристроїв, які забезпечують подачу води до санітарно-технічних приладів, пожежних кран-комплектів та технологічного обладнання, яка обслуговує будинок, будівлю або споруду і має вузол обліку витрат води.

Згідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч. 1 ст. 382 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому, згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Суд вважає, що у разі задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони користування внутрішніми системами холодного та гарячого водопостачання (трубопроводу) у квартирі АДРЕСА_1 , вказане призведе до неможливості постійного у ньому проживання відповідача, оскільки зміст права власності включає в себе і право користування майном. При цьому, внутрішні системи холодного та гарячого водопостачання (трубопроводу) є невід`ємною частиною квартири АДРЕСА_1 .

Предметом позову у справі є усунення перешкод у здійсненні права користування майном ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 виявити та усунути протікання води у кв. АДРЕСА_1 , що зумовлюють залиття кв. АДРЕСА_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 139 000,00 грн, і дані обставини підлягають доказуванню або спростуванню в судовому засіданні.

Таким чином, у разі задоволення заяви про забезпечення позову в такий спосіб, як про це просить суд позивач, суд порушить право відповідача на користування належною йому квартирою з точки зору придатності її для постійного проживання, та надасть перевагу позиції позивача, ще до моменту вирішення справи по суті. Окрім того, такий спосіб забезпечення позову не в повній мірі відповідає загальній меті забезпечення позову - забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, з огляду на заявлені позовні вимоги.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149,150 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя