ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 613/693/20

провадження № 22-ц/818/4318/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пиплипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.,

сторони справи:

заявник - ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_8 , Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року, постановлену у складі судді Харченко С.М.

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме фактів того, що:

-громадянин України ОСОБА_1 (колишній громадянин Сирії ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та колишній громадянин Сирії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж особою;

- громадянин України ОСОБА_1 (колишній громадянин Сирії ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначений у свідоцтві про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 , записи у якому здійснено на російській мові, виданий відділом РАЦС Павлівського району Краснодарського краю від 07.05.2004, чоловік ОСОБА_7 , є однією і тією ж особою;

- громадянин України ОСОБА_1 (колишній громадянин Сирії ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначений у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17 вересня 2004 року відділом РАЦС Прикубанського адміністративного округу м. Краснограда, батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 , є однією і тією ж особою;

- громадянин України ОСОБА_1 (колишній громадянин Сирії ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначений у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15 квітня 2008 року народження РАЦС Павловського району Управління РАЦС Краснодарського краю, батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 , є однією і тією ж особою;

- громадянин України ОСОБА_1 (колишній громадянин Сирії ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначений у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23 січня 2014 року відділом РАЦС Павловського району Управління РАЦС Краснодарського краю, батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_7 , є однією і тією ж особою;

Заява мотивована тим, 07 травня 2004 року на території Російської Федерації було зареєстровано шлюб між заявником, громадянином Сирії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діяв на підставі закордонного паспорту № НОМЕР_5 , та заінтересованою особою, громадянкою Росії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

Від шлюбу у подружжя на території Російської Федерації народилось троє дітей, які були зареєстровані відповідними органами реєстрації Російської Федерації за документами батьків, втому числі і закордонного паспорту № НОМЕР_5 .

Згодом, на звернення заявника, відповідним компетентним органом Сирії було видано новий паспорт, в якому прізвище та ім`я заявника було змінено на ОСОБА_1 .

У 2007 році заявник звернувся до Посольства Сирійської Арабської Республіки в Україні про роз`яснення суперечностей у зазначені його прізвища.

Згідно довідки Посольства Сирійської Арабської Республіки Д/110 від 10 серпня 2007 року, посольство Сирійської Арабської Республіки в Україні засвідчує, що сирійській громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , номер національного паспорта: НОМЕР_6 та сирійський громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , номер національного паспорта НОМЕР_5 , є однією і тією ж особою.

Усвідомлюючи невідповідність відомостей у документах, просить задовольнити його заяву про встановлення юридичного факту.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_8 , Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судове рішення мотивовано тим, що заява про встановлення фактів того, що громадянин України ОСОБА_1 , зазначений у свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтвах про народження дітей є однією і тією ж особою та, що громадянин ОСОБА_1 та колишній громадянин Сирії ОСОБА_7 є однією і тією ж особою, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та зміст заяви протирічить положенню ч.3 ст.315 ЦПК України, вказані в ній питання мають вирішуватися за іншим порядком.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції припустився помилки у визначенні предмету доказування, адже заявником не заявлено жодної вимоги щодо належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану. При постановлені судового рішення, суд помилково визначив свідоцтва, видані іноземними органами реєстрації актів цивільного стану та безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, пояснення Коротенко О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Також стаття 293 ЦПК України встановлює які справи можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження. Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України такими справами є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 ЦПК України 2004 року (пункт 6 частини першої статті 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Тобто, юридичний факт про встановлення тотожності особи за законом не підлягає судовому розгляду.

Відповідно до п. 3 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК України 2004 року, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України 2004 року.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявник, у судовому порядку не встановлюється. Фактично заявник просить встановити його тотожність, оскільки його прізвище в паспорті та в свідоцтвах про народження дітей, укладання шлюбу, а також в паспортах до і після переоформлення були зазначені по-різному.

Враховуючи, що відповідно до вказаних норм права встановлення тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах не можуть бути встановлені в судовому порядку, суд правомірно відмовив у відкритті провадження по справі на підставі п.1 .ч.1 ст.186 ЦПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що юридичні факти, які просить встановити заявник, не може бути встановлені в судовому порядку, тобто подана заява не підлягає судовому розгляду, а вказані в ній питання вирішуються органом, який видав зазначений документ.

Крім того, заявником не вказані причини неможливості іншим способом вирішити питання зазначені в заяві.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення та направлення справи для продовження розгляду, оскільки судами не встановлюється тотожність особи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , тому її належить залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 листопада 2020 року.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук