печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2020 р. суддя Печерського районного суду міста Києва Писанець В.А., вивчивши матеріали позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та просив:

-визнати протиправною бездіяльність уповноважених службових осіб останнього, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року;

-зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві внести відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розпочати досудове розслідування за фактами викладеними в заяві ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року, а саме: за фактом зловживання службовим становищем за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України та фактом невиконання судового рішення за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, вчинених службовими особами Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

13 жовтня 2020 року визначено суддю для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII ЦПК України, та 14 жовтня 2020 року передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Під час вивчення матеріалів позову встановлено, що він не може бути прийнятий судом до розгляду з огляду на наступне.

Як визначено нормами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що передбачає п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, вбачається, що підставою для звернення з даним позовом до суду стала бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року № 4651-VI (із змінами і доповненнями) кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Пунктами 10 та 19 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність; сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Завданнями кримінального судочинства, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінального процесуального кодексу України порядок діяльності, зокрема, слідчих, керівників органу досудового розслідування, прокурорів щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, спірні відносини, які виникають між особою та прокуратурою, слідчими, органом дізнання під час організації оперативно - розшукової діяльності та здійсненням нагляду за проведення відповідної діяльності, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку здійснення оперативно - розшукової діяльності регламентовані Кримінально процесуальним кодексом України.

Аналогічну позицію викладено в спільному інформаційному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 334/8/13-11 від 12 березня 2011 року.

З аналізу змісту позову та позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржується бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року, з огляду на що, відповідач, в даному випадку, не здійснюють відносно позивача владно-управлінських функцій, а здійснює повноваження, врегульовані КПК України.

Крім іншого, згідно з вимогами ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення. Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Так, згідно зі ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1); рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (п. 2); рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3); рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (п. 4); рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п. 5); рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом (п. 6); рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (п. 7); рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 8); рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником (п. 9); повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником (п. 10); відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником (п. 11).

Частиною 2 цієї статті передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п.п. 5 та 6 ч. 1 цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає вирішенню, відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України слідчим суддею місцевого суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі зайого позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. А. Писанець