Ухвала

20 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 394/754/19

провадження № 61-16693ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шереметом Максимом Петровичем, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» до до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» (далі - ТОВ «Свердликівське») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 35 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 грудня 2016 року між

ТОВ «Свердликівське» та ОСОБА_1 був укладений попередній договір оренди землі, в якому сторони зобов`язувалися в майбутньому укласти договір оренди належної останньому земельної ділянки

з 11 грудня 2018 року по 11 грудня 2028 року, на 10 років. ОСОБА_1 зобов`язався не укладати ніяких договорів оренди та не продовжувати існуючий договір оренди з будь-якими фізичними та юридичними особами окрім ТОВ «Свердликівське». ТОВ «Свердликівське» в свою чергу зобов`язувалося надати суму авансу в розмірі 7 000,00 грн. 23 грудня

2016 року у присутності свідків було взято під росписку ОСОБА_1 у директора ТОВ «Свердликівське» ОСОБА_2 7 000,00 грн як аванс за укладення в майбутньому договору оренди з ТОВ «Свердликівське».

17 грудня 2018 року ТОВ «Свердликівське» стало відомо що між ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» укладена додаткова угода до договору від 24 квітня 2018 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2028 року, тому реєстрація іншого речового права неможлива, для уникнення подвійної реєстрації. Отже, згідно умов попереднього договору оренди, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити штраф в сумі 35 000,00 грн на користь позивача. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також через його уникнення від мирного вирішення спору, позивач звернувся з даним позовом.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Свердликівське» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Свердликівське»задоволено.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області

від 22 червня 2020 року скасовано.

Позов ТОВ «Свердликівське»до ОСОБА_1 про стягнення коштів за невиконання умов договору задоволено.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свердликівське»

35 000,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

09 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Шеремет М. П. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 35 000,00 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шеремет М. П. зазначає, що справа є малозначною, але оскаржується згідно підпункту «в» пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України. Заявник посилається на те, що справа має виняткове значення для відповідача, оскільки ОСОБА_1 не має постійного доходу, є безробітним, а стягнуті з нього кошти становлять значну суму, що є надмірним тягарем для відповідача.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Шеремет М. П. подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Шереметом Максимом Петровичем, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» до до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун