Справа № 530/791/17
Номер провадження 2/530/216/20

УХВАЛА

26.11.2020 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем`янченка С.М., за участю секретаря Тараненко Т.І. розглянувши заяви ПП Агроекологія про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Агроекологія" про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Агроекологія" про розірвання договору оренди землі залишено без розгляду.

25.11.2020 року до суду надійшли заяви представника ПП Агроекологія за довіреністю Мельникова Д.О. про розподіл судових витрат . У якій представник ПП Агроекологія просив розподілити судові витрати пов`язані з розглядом справи № 530/791/17 покласти їх на позивача та стягнути на користь ПП Агроекологія, посилаючись на те, що відповідно до наявних у справі доказів відповідач поніс судові витрати у зв`язку з провадженням у справі у виді сплаченого судового збору у розмірі 8102 грн.

Суд, вивчивши заяви ПП Агроекологія про розподіл судових витрат приходить до висновку, що заяви задоволенню не підлягають , з наступних підстав.

Порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентовано саме ст. 142 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, законодавцем у ст. 142 ЦПК України чітко визначено порядок вирішення питання про розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду.

Отже, відповідно до ст. 142 ЦПК України питання про розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду вирішується, по-перше, на підставі відповідної заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, по-друге, за обов`язкової наявності необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що підставою для компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, є встановлення факту необґрунтованих дій позивача. Разом з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача. Разом з тим, перелік дій сторони, які можуть визнаватися зловживанням процесуальними правами, наведений уст.44 ЦПК України, до яких повторна неявка позивача у судове засідання не віднесена.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що залишення позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, залишення заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. На цій стадії судового процесу суд не встановлює обґрунтованості чи необґрунтованості позовної заяви, не встановлює фактичні обставини, не досліджує надані докази та не надає доводам сторін відповідної оцінки, оскільки не розглядає спір по суті. Тобто, вирішення питання обґрунтованості чи безпідставності та доведеності заявлених позовних вимог входить до виключних повноважень суду, який має зробити висновки за результатами розгляду цивільної справи по суті. Судом не приймались рішення про визнання дій позивача такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами, тому не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими як по пред`явленню позову, так і по неявках в судові засідання.

За таких обставин суд не вбачає підстав для компенсації за рахунок позивача понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку із чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44,141,142,247 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяв представника ПП Агроекологія за довіреністю Мельникова Д.О. про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Агроекологія" про розірвання договору оренди землі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -