Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю: представника позивача - адвоката Черняк М.В.,

представника відповідача - Яроша О.П.,

представника ПП «Перспектива- Яцків Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа, без самостійних вимог - приватне підприємство «Перспектива» про визнання права на завершення приватизації квартири,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права на приватизацію квартири за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він є єдиним спадкоємцем за законом свого брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті він у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив свої права власності в порядку спадкування на належні померлому ОСОБА_2 земельні ділянки на території Лановецького району. Крім того, брат користувався квартирою по АДРЕСА_1 . 10.12.2018 року ОСОБА_2 , як єдиний квартиронаймач квартири по АДРЕСА_1 звернувся до міської ради із заявою про передачу квартири у приватну власність в порядку приватизації, однак приватизація не була завершена в зв`язку з його смертю. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 24 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи, без самостійних вимог ПП «Перспектива».

У судовому засіданні представник позивача - адвоката Черняк М.В. позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові.

Представник Тернопільської міської ради заперечив щодо задоволення позову. Вказав, що вказана квартира є службовою, відтак не підлягає приватизації. Крім того, позивачем не доведено факту звернення спадкодавця до органу приватизації із заявою про передачу спірної квартири у приватну власність.

Представник ПП «Перспектива» зазначив, що спадкодавець ОСОБА_2 був працівником ПП «Перспектива». Останній за життя не звертався до підприємства з метою отримання будь -яких документів для реалізації права на приватизацію. Посилаючись на наведене, просив вирішити позов згідно вимог чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, давши належну оцінку доказам та обставинам по справі суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів від 29.03.1993 р. за №221 «Про розгляд заяв громадян про надання квартир» вирішено однокімнатну квартину за АДРЕСА_1 закріпити за управлінням житлового господарства, комунально-побутового обслуговування як службову та надати її слюсарю - сантехніку ЖЕК-10 ОСОБА_2 на склад сім`ї - одна особа.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської ради за №2232 від 28.12.2011 року та Додатку №2 до вищезазначеного , будинок по АДРЕСА_1 перебуває на управлінні та утриманні ПП «Перспектива»

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 15.06.1993 р. до дня смерті, і знятий з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 з 14.12.2018 року в зв`язку зі смертю, що стверджується довідками ПП «Перспектива» за №116 від 21.12.2018 року та від 10.05.2019 р. за №207.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Печірнянської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 18 грудня 2018 р. серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є братом померлого ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно: серії НОМЕР_5 , виданим Буглівською сільською Радою Лановецького району Тернопільської області 14.10.1978 р. та серії НОМЕР_3 виданим Буглівською сільською Радою Лановецького району Тернопільської області 19.05.1965 р.

21 лютого 2019 р. після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим 21.02.2019 р. приватним нотаріусом Березій З.А. за заявою ОСОБА_1 ,

Спадкоємцем ОСОБА_2 визнано його брата ОСОБА_1 , оскільки єдиний спадкоємець законом першої черги батько померлого ОСОБА_3 відмовився від спадкування після смерті сина.

29 липня 2019 року ОСОБА_1 за його заявою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Дані обставини стверджуються записами та даними копії спадкової справи за № 4/2019 року наданої на запит суду та листом приватного нотаріуса Березій З.А. від 17.09.2019 р. №695/01-16.

Відповідно до Довідки міського бюро технічної інвентаризації від 31.07.2019 р. за № 31/07-20, від гр. ОСОБА_2 не надходило жодних документів щодо передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир у власність громадян.

Згідно Довідки ТВБВ №10019/08 від 21.12.2018 р. за № 189, ОСОБА_2 в списки для приватизації житла за адресою АДРЕСА_1 в ТВБВ №10019/08 не включений.

Довідкою ПП « Перспектива» від 30.07.2019 р. за №23 стверджується, що станом на 30.07.2019 р. службова квартира за АДРЕСА_1 є вільною.

Згідно повідомлення Управління організаційно-виконавчої роботи Тернопільської міської ради від 22.08.2019 р. за № 254/3, у відділ звернень та контролю документообігу організаційно- виконавчої роботи та у відділ квартирного обліку та нерухомості, звернень з приводу зміни статусу службової квартири АДРЕСА_1 не надходило.

Відповідно до повідомлення відділу квартирного обліку та нерухомості Тернопільської міської ради від 22.08.2019 р. за № 672/11, у відділ квартирного обліку та нерухомості звернень з приводу зміни статусу службової квартири АДРЕСА_1 не надходило.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст. 345 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ст. 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992, приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), стосовно якої вирішується питання про передачу у власність.

Суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду.

До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Квартири (кімнати, будинки) віднесені у встановленому порядку до числа службових не підлягають приватизації.

Згідно з вимогами ст.118 ЖК, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Пунктом 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затверджене постанови Ради Міністрів РСР «Про службові житлові приміщення» від 4 лютого 1988 р. №37, передбачено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Отже, судом встановлено, що квартира по АДРЕСА_1 , була закріплена за управлінням житлового господарства, комунально-побутового обслуговування як службова і була надана для заселення слюсарю - сантехніку ЖЕК-10 ОСОБА_2 , у зв`язку з характером його трудових відносин, що стверджується розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів від 29.03.1993 р. про закріплення квартири як службової за управлінням житлового господарства, комунально-побутового обслуговування та надання її працівнику - слюсарю - сантехніку ЖЕК-10 ОСОБА_2 , копією поквартирної карточки на спірну квартиру, повідомленням ПП «Перспектива» від 30.07.2019 р. за №23 про те, що станом на 30.07.2019 р. службова квартира за АДРЕСА_1 є вільною.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що спірна квартира не є службовою, оскільки відсутнє рішення виконкому міської ради про віднесення її до службової, як таке, що спростовується матеріалами справи і нормами законодавства.

Судом встановлено, що статус службової спірна квартира набула відповідно до розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів від 29.03.1993 р., яка була місцевим органом виконавчої влади і входила до системи органів виконавчої влади.

Отже, єдиним можливим (законним) шляхом приватизації службового житла є виведення житла зі статусу службового і повернення його у власність держави або територіальної громади на підставі рішення виконавчого комітету міської ради за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене як службове. Порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обов`язком роботодавця.

Після цього стає можливим початок процедури приватизації житла з дотриманням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р.

Судом не встановлено та позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту виключення спірної квартири з числа службового житла, а тому суд приходить до переконання, що спірна квартира є службовою.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що спадкодавець ОСОБА_2 звертався до органу приватизації із заявою про приватизацію майна, однак не встиг завершити процедуру приватизації як таке, що правового значення для вирішення спору немає, оскільки квартира була службовою і не підлягала приватизації.

Суд не приймає до уваги надану позивачем копію заяву ОСОБА_2 від 10.12.2018 р. про приватизацію квартири, яку він займав, оскільки вказана заява не містить найменування органу приватизації, відсутні відмітки подачі та реєстрації її у відповідних органах.

Сама по собі заява не підтверджує факту звернення наймача з належно оформленою заявою до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду.

Вказаний факт звернення спростовується відповіддю міського бюро технічної інвентаризації та пояснення ПП «Перспектива».

Згідно із ч. 5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише тоді, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Враховуючи встановлені обставини справи, вищенаведені вимоги закону, суд прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту звернення спадкодавця до відповідних органів у встановленому законом порядку для приватизації квартири, крім того, спірна квартира є службова.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 81,141, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа, без самостійних вимог - приватне підприємство «Перспектива» про визнання права на завершення приватизації квартири відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП- НОМЕР_4 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, вул. Листопадова,5 м.Тернопіль, код ЄДРПОУ - 34334305.

Третя особа : ПП «Перспектива», бульв. С. Петлюри ,6 м.Тернопіль, код ЄДРПОУ - 31276932.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2020 року.

Головуючий