Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1913/20

Провадження № 2/126/737/2020

"16" листопада 2020 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Франківською Н.В.

за участі позивачки ОСОБА_1 , представника позивача адвоката

Куцяка Ф.Г., відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бершадської міської ради Вінницької області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бершадської міської ради Вінницької області про визнання договору купівлі-продажу дійсним з тих підстав, що як стверджує відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ № 942951, зареєстрованого в реєстрі за № 970 від 19.12.2016 відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Спадкове майно відповідач успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем було зареєстровано право власності на спадкове майно. У березні 2016 року вона та ОСОБА_2 уклали між собою договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 . На підтвердження цього договору їй було надано відповідну розписку відповідачем. Відразу після укладення договору ОСОБА_2 передав їй пакет документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Всі вищезазначені дії свідчать про те, що вони домовились щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридичних наслідків та виконали умови договору купівлі-продажу. Разом з тим, на даний час оформити нотаріально укладений між ними договір не представляється можливим, оскільки у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тому після укладення ними договору відповідач звернувся до Бершадського відділу Держгеокдастру у Вінницькій області про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Згідно отриманої відповіді, вул. Виговського знаходиться за межами м. Бершадь, рекомендовано було звернутись з заявою до Бершадської міської ради. Відповідно до рішення сесії Бершадської міської ради Воронюку С.М. відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по тій причині, що земельна, на якій розташований житловий будинок знаходиться за межами населеного пункту м. Бершадь. Крім того, відповідач звернувся з відповідними документами до нотаріальних органів. Згідно отриманої відповіді від приватного нотаріуса, в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який підтверджує кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок приватним нотаріусом не може бути посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку. В зв`язку з неможливістю виготовлення та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку - кадастрового номера, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , укладений між нею та ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Куцяк Ф.Г. в підготовчому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позов визнав.

Судом встановлено, що відповідачеві ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ № 942951 від 19.12.2016 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

20.03.2016 сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого позивачка ОСОБА_1 придбала у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Вищезазначених обставин ніхто зі сторін не заперечує, у суду відсутні обгрунтовані сумніви у достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

На письмове звернення ОСОБА_2 № 430/02-11 від 22.02.2019 до Бершадської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , він отримав відповідь, що на даний час вуллиця Івана Виговського (колишня АДРЕСА_1 знаходиться за межами м. Бершадь і тільки після внесення змін в межі міста можливо буде внести його питання на чергову сесію Бершадськохї міської ради.

Рішенням 46 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 24.07.2020 відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1700 га, в тому числі орієнтовною площею 0,1000 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0700 га за цільовим призначенням для ведення садівництва в зв`язку з тим, що земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту м. Бершадь.

Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В.. до якої звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням посвідчити від його імені договір купівлі-продажу житлового будинку, відмовила ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який підтверджує кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок.

Рішенням Конституційного Суду №9-зп від 25.12.1997 р. визначено, що ч. 1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, "що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку і суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод".

Згідно зі ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, договір, укладений між сторонами 20.03.2016 є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. З незалежних від сторін підстав (відсутність кадастрового номеру земельної ділянки), покупець та продавець, фактично виконавши умови договору, позбавлені можливості оформити його нотаріально.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не с укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю етапі 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Відповідно до п.2 ст.377 ЦК України та ч.6 ст. 120 ЗК України істотною умовою договору про перехід права власності на житловий будинок, будівлю або споруду є кадастровий номер та розмір земельної ділянки, на якій розташоване зазначене нерухоме майно. В зв`язку із відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який підтверджує кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок приватним нотаріусом не може бути посвідчений договір купівлі- продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку. Тому право власності підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 15, 16, ч.2 ст. 218, ч.1 ст. 220, ч.1 ст. 321, ч.1 ст. 328, ст.ст. 640, 655, 657 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , картка платника податків № НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий проживає в АДРЕСА_4 , картка платника податків № НОМЕР_2 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бершадської міської ради Вінницької області, (м.Бершадь вул. Героїв України 23, ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , а саме житлового будинку загальною площею 69,4 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м під літерою А; а також будівель і споруд: вхідна площадка-«а»; веранда «а 1»; сарай «Б»; погріб «П»; сарай «б»; гараж «В»; навіс «в»; споруди «1-3».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол