Справа № 444/1157/20
Провадження № 2/444/705/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретаря судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу.

28.05.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

04.11.2020 року судом ухвалено провести заочний розгляд справи.

Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що 25.11.2016 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/500430. Вказує, що 02.12.2016 року о 13.00 год. в Житомирській області м. Бердичів по вул. Ватутіна, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля УАЗ 39094, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а власник ЗАЗ Віда - матеріальних збитків. Також вказує, що відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області від 04.04.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Зазначає, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-траспортної пригоди автомобіля ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АК/500430 від 25.11.2016 року. На підставі страхового акта №ОЦ/024/000/17/0083 від 24.05.2017 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 19 306,08 грн. З метою досудового врегудювання спору, відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 16.03.2020 року, між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , укладено договір №13/02/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вгляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/500430 від 25.11.2016 року. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у сумі 19 306,08 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач у судове засідання не прибув, однак подав суду клопотання, у якому просив слухати справу без участі позивача, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

Так, з копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №455307 ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 31.01.2013 року № 2 028395.

Відповідно до п. 2.1 копії договору про відступлення права вимоги №13/03/2020 від 16.03.2020 року Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування.

Відповідно до копії додатку до договору №13/03/2020 від 16.03.2020 року Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вгляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/500430 від 25.11.2016 року.

Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу УАЗ 39094, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 11).

З довідки про перевірку чинності поліса вбачається, що транспортний засіб марки УАЗ 39094, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований у ПрАТ «УПСК», станом на 02.12.2016 поліс діючий 9а.с.12).

З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 04.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 , 02.12.2016 року о 13.00 год. в Житомирській області м. Бердичів по вул. Ватутіна, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що проявилось у невиконанні ним п. 2.3-Б, 11.4, 12.1 ПДР України, а саме керуючи автомобілем марки УАЗ 39094, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Ватутіна-Піотковського не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався на зустрічній смузі, завдавши технічних пошкоджень транспортним засобам.

Суд вважав, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановлено накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу (а.с. 13).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля марки ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_5 .

22.05.2017 року ОСОБА_5 звернулась до ПрАТ «УПСК» із заявою, в якій просить оцінити та відшкодувати шкоду, заподіяну в результаті ДТП, яка сталася 02.12.2016 року в с. м. Бердичів по вул. Ватутіна, за участю автомобіля ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , під її керуванням та ОСОБА_2 , який керував УАЗ 39094, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.14).

09.12.2016 року складено акт надання послуг, який є підставою для проведення розрахунку між Замовником та Виконавцем в сумі 776,00 грн.

22.12.2016 року складено акт виконання робіт №ЗА-0004832 на суму 18 530,08 грн.

Відповідно до страхового акту №ОЦ/024/000/17/0083 від 24.05.2017р. розмір страхового відшкодування становить 19 306,08 грн. (а.с.18).

З платіжного доручення № 338 від 25.05.2017 року вбачається, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплачено ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 19 306,08 грн.

З копії претензії про відшкодування збитків в порядку регресу № РУ/17/0083 від 16.11.2017 року вбачається, що представник - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звертався до ОСОБА_2 вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди в результаті ДТП 02.12.2016 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 02.12.2016 року о 13.00 год. в Житомирській області м. Бердичів по вул. Ватутіна, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що проявилось у невиконанні ним п. 2.3-Б, 11.4, 12.1 ПДР України, а саме керуючи автомобілем марки УАЗ 39094, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Ватутіна-Піотковського не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався на зустрічній смузі, завдавши технічних пошкоджень транспортним засобам, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до Закону здійснив регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а в подальшому згідно договору про відступлення права вимоги №13/03/2020 від 16.03.2020 року передав (відступив) Новому кредитору - позивачу свої право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих йому по договорам страхування в т.ч. відповідача, а тому відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позов є підставним та підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 30.01.2019 року між адвокатом Самойленко Петро Миколайовичем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги №30/01/19 та додаткова угода №35 до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року від 07.04.2020 року.

Відповідно до платіжного доручення №Р24А751515374А04559 від 08.04.2020 року ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_6 за надання правової допомоги 2000,00 грн. ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано 08.04.2020 року акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року (а.с.23).

Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними, сума судових витрат на правничу допомогу відповідає заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та те, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір цих витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, що дає підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 )на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; р/р НОМЕР_6 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 320649) завданих збитків в порядку регресу у розмірі 19306 (девятнадцять тисяч триста шість) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 )на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; р/р НОМЕР_6 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 320649) витрат по сплаченому судовому зборі у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 )на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; р/р НОМЕР_6 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 320649) витрат на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргаподається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівськоїобласті.

Суддя: Зеліско Р. Й.