Ухвала

19 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 607/19559/14-ц

провадження № 61-14603ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянув клопотання ОСОБА_1 , яке подано представником ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Юрій Георгійович, про визнання недійсним генерального договору про надання кредитних послуг № BL4408 від 21 травня 2008 року та договору іпотеки нерухомого майна від 21 травня 2008 року,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_3 через представника ОСОБА_2 звернулась до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду засобами поштового зв`язку з касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року. Повний текст постанови складено 04 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі.

17 листопада 2020 року від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому він просить звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору, посилаючись на її скрутний майновий стан, зумовлений відсутністю доходів за І та ІІ квартал 2020 року та впровадженими карантинними обмеженнями.

На підтвердження наведених обставин представник надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з якої вбачається, що у період з 1 кварталу по 2 квартал 2020 рік станом на 09 жовтня 2020 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_3 .

Розглядаючи подане клопотання, Верховний Суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки наданих доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення її від сплати судового збору.

Так, надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_3 не містять інформації про доходи (їх відсутність) за весь попередній календарний рік та не характеризують у повній мірі майновий стан заявника.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували скрутний майновий стан ОСОБА_3 до клопотання не долучено.

Констатація скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб складав 1 218 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 наведено правовий висновок щодо сплати судового збору за подання позовної заяви про звернення стягнення на майно, згідно якого, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача.

Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 грн).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за поданнядо суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, належить сума боргу за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL4408 від 21 травня 2008 року та додатковими угодами до нього у розмірі 62 625,28 доларів США (що еквівалентно 811 125,01 грн за курсом НБУ на момент подачі позову).

Отже, розмір судового збору за подання до суду касаційної скарги у цій справі становить 7 308 грн (1 218*3*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року.

Керуючись статтями 127, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке подано представником ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від07 жовтня 2020 року, до 18 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко