ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
17 листопада 2020 року
справа №645/5709/19
провадження №22-з/818/334/20
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю секретаря:.Сізонової О.О.
учасники справи:
відповідачі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчик Лілії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 182 776,00 грн.., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчик Л.А. про стягнення витрат на правничу допомогу - залишено без розгляду.

Постановами Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2020 року, в частині задоволених позовних вимог, та ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року- залишено без змін.

03.11.2020 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчик Л.А. подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що позивач понесла судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, які вона просить стягнути з відповідача на свою користь. Зазначила, що докази на обґрунтування і понесення цих судових витрат, у відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

05.11.2020 року адвокат Шевчик Л.А. подала заяву про надання доказів на обґрунтування і підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Частинами 3,4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув заяву за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження з повідомленням учасників справи та проведенням судового засідання, згідно до положень ч.3 ст. 270, ч. 3 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як вбачається з матеріалів справи у суді апеляційної інстанції у якості представника позивача ОСОБА_1 діяла адвокат Шевчик Л.А. на підставі ордеру серії ХВ № 000082 від 01.09.2020 року (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 210, видане 30.06.1993 року Харківською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, представник позивача подала розрахунок витрат по справі та детальний опис послуг, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, в установлений законом строк, в якому зазначено розрахунок суми судових витрат, які понесла ОСОБА_1 у зв`язку з апеляційним переглядом цієї справи у розмірі 5 000 грн.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу суду надано: заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додано акт приймання передачі від 03.11.2020 року наданих послуг з правничої допомоги з розрахунком їх вартості за договором про надання правничої допомоги від 01.09.2020 року, який міститься в матеріалах справи.

Розподіляючи витрати, які позивач понесла на професійну правничу допомогу, колегія суддів зауважує на те, що наявний в матеріалах справи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, з опису робіт (наданих послуг) убачається, що вказані послуги надавалися позивачці адвокатом та полягають у наступному: адвокат підготував і склав відзив на апеляційну скаргу відповідача на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року; підготував і склав апеляційну скаргу на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 року, вартість чого склала на загальну суму 4 000 грн.

Крім того, адвокат здійснював представництво інтересів клієнта у ХАС з виконання повноважень сторони, передбачених ст. ст. 43,49 ЦПК України, у тому числі підготовка та подання заяви про розгляд справи від 03.11.2020 року, заяви про стягнення судових витрат від 03.11.2020 року, заяви про подання доказів про судові витрати від 03.11.2020 року, тощо, вартість чого склала на суму 1000 грн.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

У наданому розрахунку виконаних робіт адвокатом внесені дані по розгляду даної справи за двома апеляційними провадженнями, оскільки судом апеляційної інстанції крім апеляційної скарги ОСОБА_2 була розглянута також і апеляційна скарга ОСОБА_1 .

Натомість апеляційна скарга ОСОБА_1 , інтереси якої представляла адвокат Шевчик Л.А., на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 року у цій справі, постановою суду апеляційної інстанції була залишена без задоволенню. Тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, пов`язаних із складанням зазначеної апеляційної скарги не вбачається.

Зважаючи на вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, виходячи із задоволених вимог, колегія суддів вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133,134,137,141,259,270,382-384, 389,390 ЦПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчик Лілії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина

Повне судове рішення складено 24 листопада 2020 року.