Справа № 495/4248/20
№ провадження 2-з/495/111/2020
Ухвала

іменем україни

02 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Сорокалета Станіслава Івановича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, в якому просить:

-визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, у відповідно до якого ОСОБА_2 придбав земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,07 га., яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:010:0069, укладений 18.10.2019 року приватним нотаріусом Кушнір Іриною Валентинівною на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1339, виданий 18.10.2019 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 33737773, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49236444 від 18.10.2019 року;

-витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,07 га., яка розташована у садівничому кооперативі (район «Лиманський») "Суперфосфатчик", смт.Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер :02:010:0069;

-скасувати реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,07 га., яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:010:0069 у відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 18.10.2019 року приватним нотаріусом Кушнір Іриною Валентинівною на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1339, виданий 18.10.2019 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 33737773, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49236444 від 18.10.2019 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представником позивача - адвокатом Сорокалет С.І. до суду подано заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,07 га., яка розташована у садівничому кооперативі (район «Лиманський») "Суперфосфатчик", смт.Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер :02:010:0069, що належить ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що згідно державному акту на право власності на земельну ділянку від 01 серпня 2008 року серія ЯЕ №652259 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 . Вказану земельну ділянку він успадкував від своєї матері та користується нею з метою літнього відпочинку. Останній раз ОСОБА_1 був в Україні влітку 2013 року разом з дружиною, наприкінці літа, 20 серпня 2013 року поїхали до себе додому, у м. Москву, і більше після цього позивач до України не потрапляв, про що свідчать відмітки про перетинання кордону у його закордонному паспорті. У лютому 2020 року позивачу зателефонувала голова садівничого кооперативу «Суперфосфатчик», ОСОБА_3 , яка повідомила, що невідомі особи заволоділи ділянкою, адже намагалися дістатися до будиночка, поводячи себе як власники. За даним фактом вона повідомила Білгород-Дністровський ВП ГУ НП України в Одеській області, після чого приїхала слідчо-оперативна група і почала проводити слідчі дії. За наслідками її звернення була порушена кримінальна справа №0000032 за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою ОСОБА_1 за ч.2 ст.190 КК України. В звязку з чим, невжиття заходів забезпечення позову, може зробити неможливим у майбутньому виконання рішення суду, оскільки відповідач по справі може відчужити вказане майно.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст.150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв`язку з чим накласти арешт на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,07 га., яка розташована у садівничому кооперативі (район «Лиманський») "Суперфосфатчик", смт.Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер :02:010:0069, що належить ОСОБА_2 , оскільки зазначене майно є предметом спору, а тому в разі не вжиття даних заходів відповідачем по справі в подальшому може бути вжиті заходи щодо відчуження майна.

Також слід зазначити, що накладення арешту на майнові права відповідача, є відповідною правовою мірою для забезпечення в подальшому виконання рішення суду та унеможливить йому здійснити дії щодо відчуження вище зазначеного майна, та інші протиправні дії, які надалі можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору, крім того заходи забезпечення позову вживаються судом в межах позовних вимог заявлених позивачем, отже накладення арешту на вищезазначене майно є відповідним та співмірним заходом для забезпечення даного позову.

З урахуванням вище викладеного слід дійти висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач матимуть можливість здійснити відчуження майна, що є предметом даного спору на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, так як у сторони спору (відповідача) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об`єктом прав, що їй належать, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в зв`язку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з`ясування обставин, всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч.6 ст.154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.149, п.п.1, 2 ч.1 ст.150, ст.151, ч.10 ст.153, ст.154, ч.1 ст.157, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Сорокалета Станіслава Івановича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,07 га., яка розташована у садівничому кооперативі (район «Лиманський») "Суперфосфатчик", смт.Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер :02:010:0069, яка належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Заверюха В.О.