Справа № 336/1912/19
Пр. № 2 /336/235/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Мойсєєвій Г.В.,

з участю представника позивача - адвоката Полуляха С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Железняка В.К.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 3-я особа: 5-а Запорізька держнотконтора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

В позові в обґрунтування своїх вимог зазначив, що є спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_4 , яка доводилася позивачеві матір`ю і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 - батька позивача, смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружжю, яке є батьками позивача, на праві спільної сумісної власності належало право власності на будинок АДРЕСА_1 . Після смерті батька спадщину прийняли мати позивача, він та його брат ОСОБА_1 . Після смерті матері спадщина відкрилась на 2/3 частини будинку і її прийняли шляхом звернення до нотаріальної контори позивач та відповідачі по справі. Інші сестри позивача та спадкоємці за законом першої черги спадкодавця - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Отримана після смерті матері сторін спадщина розподілилась таким чином: позивач та відповідач ОСОБА_1 отримали у спадщину по 2/15 частини будинку, відповідачка ОСОБА_3 - його 6/15 частин (2/15, належних їй особисто, та по 2/15 частини, отриманих за рахунок відмови від спадщини двох інших спадкоємиць). Право власності відповідачів на частки в праві спільної часткової власності на спірне майно визнано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2016 року, яке набрало законної сили. Зазначені частки зареєстровані відповідачами в Державному реєстрі речових прав на нерухомість. Позивач, який отримав у спадщину 1/6 частину після смерті батька та 2/15 частини після смерті матері, своє право на вказану частку у праві спільної часткової власності в порядку спадкування не оформив, хоча після смерті матері й звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на частку у вказаному нерухомому майні позивачем отримано не було, а його звернення до нотаріуса увінчалось винесенням постанови нотаріуса від 29.11.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документальних підтверджень права власності померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у тому числі через неможливість визначення розміру частки спадкового майна, належної спадкодавцю.

У зв`язку з викладеним просить визнати за ним право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та на 2/15 частини будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Так як частка в праві спільної часткової власності, успадкована його матір`ю після смерті батька в розмірі 1/частини, вже розподілена між спадкоємцями, просить скасувати наявний в реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_4 на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1

Ухвалою судді від 28.03.2019 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Заходи забезпечення позову в справі не вживалися.

Суддею витребувано в п`ятій Запорізькій державній нотаріальній конторі копії спадкових справ після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 23.08.2019 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, засідання в справі 23 серпня 2019 року вважати підготовчим судовим засіданням.

На підставі ухвали суду від 16.09.2019 року підготовче провадження в справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову, просить про його задоволення.

Відповідачі проти задоволення позову заперечують, зауваживши на тому, що не є належними відповідачами в справі, оскільки не оспорюють факт належності позивачеві права на спадщину після смерті батьків та розмір цієї частки. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не є підставою для звернення до суду з позовом саме до них, так як підставою для відмови у вчиненні нотаріальної діє є ненадання спадкоємцем, яким є позивач, правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Оскільки цей документ наявний в розпорядженні позивача, вони не повинні відповідати за його вимогами, а йому належало б спрямувати свої доводи в русло оскарження рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У зв`язку з викладеним відповідачі та їх представник просять про залишення позову без задоволення.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, надавши клопотання про вирішення справи у його відсутність, що в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовило проведення судового розгляду без участі представника нотаріальної контори.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є сином і спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12, 13). Подружжю на праві спільної сумісної власності належало право власності на будинок АДРЕСА_1 . Після смерті батька спадщину прийняли мати позивача, він та його брат ОСОБА_1 . Після смерті матері спадщина відкрилась на 2/3 частини будинку і її прийняли шляхом звернення до нотаріальної контори позивач та відповідачі по справі. Інші сестри позивача та спадкоємці за законом першої черги - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Отримана після смерті матері сторін спадщина розподілилась таким чином: позивач та відповідач ОСОБА_1 отримали у спадщину по 2/15 частини будинку, відповідачка ОСОБА_3 - його 6/15 частин (2/15, належних їй особисто, та по 2/15 частини, отриманих за рахунок відмови від спадщини двох інших спадкоємиць). Право власності відповідачів на частки в праві спільної часткової власності на спірне майно визнано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2016 року, яке набрало законної сили (а. с. 16-18). Зазначені частки зареєстровані відповідачами в Державному реєстрі речових прав на нерухомість (а. с. 23). Позивач, який отримав у спадщину 1/6 частину після смерті батька та 2/15 частини після смерті матері, своє право на вказану частку у праві спільної часткової власності в порядку спадкування не оформив, хоча після смерті матері й звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на частку у вказаному нерухомому майні позивачем отримано не було, а його звернення до нотаріуса увінчалось винесенням постанови нотаріуса від 29.11.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документальних підтверджень права власності померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у тому числі через неможливість визначення розміру частки спадкового майна, належної спадкодавцю (а. с. 104-105). В цей же день, а саме: 29 листопада 2018 року на підставі постанови нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в праві спільної часткової власності після смерті матері через відсутність документів, що підтверджують розмір частки спадкодавці в праві спільної часткової власності (а. с. 127-129).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До першої черги спадкоємців за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, який є спадкоємцем за законом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , здійснив право на спадкування, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Звернення позивача до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавців увінчалося винесенням постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим відсутність у нотаріуса доказів на підтвердження розміру часток спадкодавців на спадкове майно не повинна звужувати право учасника цивільних правовідносин, оскільки за правилами законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, за змістом ст.1296 ЦК України.

Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснив дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від його волі причин не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту.

Наявність згаданих судом постанов державного нотаріуса п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для задоволення позову.

Розмір часток відповідачів в праві спільної часткової власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті батьків встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, тому його висновки у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України враховує суд при ухваленні цього рішення.

Обчислений з урахуванням цього розміру розмір часток позивача є таким, що відповідає об`єктивним розрахункам.

На висновок суду про задоволення позовних вимог не впливають твердження відповідачів про те, що їхні дії не порушують права позивача, тому вони є неналежними відповідачами, оскільки підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину стала невизначеність частки, право на спадкування якої відкрилось після смерті батька та матері позивача, тому за наявності ознак спору про право вказаний спір треба вирішувати між спадкоємцями померлих.

Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, належить стягнути на його користь з відповідачів в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частиниу будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/15 частини будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати запис про право власності № 28797467 від 01.11.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 .

Скасувати запис про право власності № 28387018 від 09.10.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_5 на 2/15 частини будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 450 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива