УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 199/775/20

провадження № 61-16697ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня

2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня

2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влади Юріївни, ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В. Ю.,

ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_3 , та він, як спадкоємець другої черги, звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В. Ю. із заявою про прийняття спадщини.

Постановою від 04 лютого 2020 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В. Ю. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкову справу відкрито на підставі заяви спадкоємця за заповітом, який був складений не на його користь, а він є спадкоємцем другої черги за законом, тому свідоцтво про право на спадщину йому видане бути не може.

Проте, він вважав, що така постанова приватного нотаріуса суперечить нормам частини другої статті 1223 ЦК України. Крім того, при відкритті спадкової справи нотаріусом порушено Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

статті 68, 69 Закону України «Про нотаріат» у частині обов`язкового надання нотаріусу довідки про місце відкриття спадщини.

Ураховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Журавель В.Ю. від 04 лютого

2020 року № 30/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зобов`язати приватного нотаріуса Журавель В. Ю. у десятиденний строк розглянути його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

09 листопада 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у статті 49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до положень статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 81) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом, подавши у шестимісячний строк у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини і на підставі якої була заведена спадкова справа № 26/2019, дійшов правильного висновку, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу

Журавель В. Ю. діяла в межах вимог чинного законодавства при відкритті спадкової справи після ОСОБА_3 , а також при винесенні постанови

від 04 лютого 2020 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 638/13294/14-ц провадження

№ 61-25186св18, постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року у справі

№ 132/3826/18 провадження № 61-6026св19.

Інші доводи касаційної скарги щодо встановлених обставин справи не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року та відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїх постановах висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влади Юріївни, ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська