Справа № 308/1190/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву представника позивача адвоката Діденко Володимира Євгенійовича про відвід головуючого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради.

Від представника позивача адвоката Діденко В.Є. до суду надійшла заява про відвід головуючого, яку мотивує тим, що у вільному доступі в мережі Інтернет ним було з`ясовано наявність в електронному архіві Репозиторій Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_1 (роздруківка додається ) відомості щодо кандидатської дисертації судді ОСОБА_3 де в розділі Бібліографічний опис зазначено « ОСОБА_3 » Право на судовий захист конституційно-правовий аспект : автореф . дис. … канд. юрид. наук : 12.00.02/ ОСОБА_4 ; кер. роботи ОСОБА_5 ; Ужгород. нац. ун-т; Нац. юрид. ун-т ім. Ярослава Мудрого. Харків, 2014. 20 с.

Тобто керівником роботи ОСОБА_3 був член спеціалізованої вченої ради Ужгородського національного університету Ю.М. Бисага, який працює і в цей час та був науковим консультантом позивача по справі. Вказані обставини на думку заявника викликають сумніви в неупередженості судді Лемак О.В. Крім того вказує, що до цього часу на його адресу не направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та внесено до реєстру судових рішень. Зазначає, що перелічені обставини також викликають в нього сумніви в неупередженості судді Лемак О.В.

На виконання вимог ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3ст.40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ Про судоустрій і статус суддів України, кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Це положення чинного законодавства України кореспондується із положеннями ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст. 40 ЦПК України,питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Так, п.5 ч.1статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду. Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів танезмінюваність суддівнезалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним відбудь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очахрозумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи, що представник позивача подав заяву про відвід судді, вказуючи про можливе виникнення сумнів у разі прийняття рішення у даній справі у зв`язку з тим, що керівником кандидатської дисертації головуючої був член спеціалізованої вченої ради Ужгородського національного університету ОСОБА_6 , який на даний час працює в ДВНЗ «Ужгородський національний університет» та був науковим консультантом позивача по даній справі, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого судді Лемак О.В., а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, з огляду на те, що у стороннього спостерігача може об`єктивно викликати сумніви в неупередженості судді при прийнятті рішення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення відводу.

Враховуючи всі вище зазначені обставини, заяву представника позивача про відвід судді слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36,40,260 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача адвоката Діденко Володимира Євгенійовича про відвід головуючого Лемак О.В. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради - задовольнити.

Матеріали цивільної справу №308/1190/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради, - передати до канцелярії суду для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому судді у порядку, встановленому ч.1ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.