Справа № 313/1411/19
Провадження № 2/313/127/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом , у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом від 21.12.2017 р. на квартиру АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач та його представник про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. Адвокат Нестеренко В.В. до суду звернувся з письмовою заявою у якій просить розглянути справу без їхньої участі, позовні задовольнити у повному обсязі, враховуючи позицію відповідача про визнання позову.

Голова Менчикурівської сільської ради Дзіневський І.П., звернувся із заявою у якій просить суд розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 звернулася із заявою розглянути справу без її участі. Будь-яких претензій не має.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Менчикури, Веселівського району Запорізької області, померла бабуся ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 30.08.2018 р., актовий запис № 09.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

До спадкової маси увійшли: земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,25 га, розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області (Державний акт на право приватної власності на землю від 29.10.2009 р. серії ЯИ № 599152); житловий будинок АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу від 04.06.1992 р. № 58а);земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 6,7061 га, яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, кадастровий номер невідомий; земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 6,6836 га, яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, кадастровий номер невідомий.

21.12.2017 р. спадкодавець склала на вказане спадкове майно заповіт, відповідно якого земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та житловий будинок, переходить позивачці у спадок, а інша частина майна переходить у спадок ОСОБА_4 , 2013 р.н.

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті бабусі позивачка звернулася до Веселівської державної нотаріальної контори, але постановою від 28.03.2019 р. № 343/02-31 державний нотаріус Дзябко М. І. відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме в оформленні свідоцтва про право на спадщину - квартиру АДРЕСА_1 .

Підставою для відмови стало не проведення спадкодавцем поділу житлового будинку в натурі.

Так відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу від 04.06.1992 р. № 58а, ОСОБА_3 придбала у радгоспу «Ентузіаст» житловий будинок АДРЕСА_2 .

Згідно із архівними даними Комунального підприємства «Веселівське РБТІ» за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку (довідка від 25.03.2019 року № 69/01-19).

У зв`язку із допущеними помилками при укладенні договору купівлі-продажу та наступній реєстрації, документально підтвердити належності певної частини житлового будинку або квартири під час оформлення спадщини позивачка не змогла.

27.02.2019 р. виконавчим комітетом Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області було прийнято рішення № 08 «Про встановлення поштової адреси» яким було встановлена поштова адреса Ѕ частини житлового будинку, як квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Правовстановлюючий документ про належність вищевказаного житлового будинку на праві спільної часткової власності ні спадкодавці, ні третій особі не видався та не оформлювався.

На теперішній час, інша частина житлового будинку АДРЕСА_3 , знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності на житло від 15.01.1995 року № б/н). Тобто, житловий будинок, який первісно проектувався та був введений в експлуатацію як двоквартирний, є поділеним і додаткового поділу з обов`язковим укладенням відповідного договору не вимагає.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із нормами ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно ст. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Питання із судовими витратами вирішити з врахуванням думки позивачки, яка просить судові витрати залишити за нею.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 392, 1261, 1267, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-13, 81, 89, 141, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом від 21.12.2017 р. на квартиру АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.11.2020 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний