КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Д О Д А Т К О В А

16 листопада 2020 року м. Київ

Справа №759/7959/19

Апеляційне провадження №22-з/824/621/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Руденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», третя особа: Приватне акціонерне товариство «АСК» Інго Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Т.В. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за і позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», третя особа - ПрАТ «АСК» Інго України» про відшкодування майнової та моральної шкоди - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12013,75 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» відхилено. Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року залишено без змін.

28 липня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Київського апеляційного суду подано заяву про ухвалення додаткової постанови. Заява мотивована тим, що позивачем у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено клопотання про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу понесених ним у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача та долучено докази понесених витрат, однак постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу вирішено не було. На підставі викладеного, просить ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ТОВ «Кийтранс -2005» на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн понесені ним у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року.

25 серпня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ТОВ «Кийтранс-2005» про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому представник вказує на те, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Так, п. 4.1 договору №24 від 16 квітня 2019 року про надання правової допомоги передбачено, що вартість послуг з надання правової допомоги у суді першої та апеляційної інстанції та під час виконання судового рішення становить 12000,00 грн. Тобто, після відшкодування витрат, які понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 12013,75 грн було повністю компенсовано ОСОБА_1 понесені реальні витрати за надані адвокатом Гаврилюк Т.В. послуги. Також зазначає про те, що зазначені в акті прийому-передачі №259 від 09 червня2020 року послуги: юридичний аналіз апеляційної скарги відповідача, підготовка плану відзиву та підготовка відзиву на апеляційну скаргу відповідача не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію відповідача і нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось. Враховуючи викладене, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн є неспівмірним із складністю справи, наданих адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг з урахуванням критерію розумності таких витрат.

Матеріали цивільної справи №759/7959/19 надійшли до Київського апеляційного суду 10 вересня 2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. А тому колегія суддів апеляційного суду з урахуванням вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважала за можливе розглядати заяву без їх участі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту ч.ч. 3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно із ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст.137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу на стадії апеляційного розгляду представником позивача - адвокатом Гаврилюк Т.В. до відзиву на апеляційну скаргу було надано: оригінал ордеру КС №780720 від 05 червня 2020 року; копію додаткової угоди №1 від 27 грудня 2019 року до договору №24 про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року; копію додаткової угоди №2 від 12 березня 2020 року до договору №24 про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року; копія рахунку №259 від 09 червня 2020 року ; копія квитанції №16 від 09 червня 2020 року на суму 5000,00 грн; копія акту приймання-передачі № 259 від 09 червня 2020 року до договору договору №24 про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року (т.3 а.с. 42-47).

З копії акту приймання-передачі № 259 від 09 червня 2020 року до договору договору №24 про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року вбачається, що 02 червня 2020 року було здійснено юридичний аналіз апеляційної скарги ТОВ «Кийтранс-2005», підготовка плану відзиву (45 хв.) - 1000 грн; 04 червня 2020 року підготовка відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Кийтранс-2005», подання відзиву (180 хв.) - 4000, 00 грн.

Посилання представника відповідача на те, що п. 4.1 договору №24 від 16 квітня 2019 року про надання правової допомоги передбачено, що вартість послуг з надання правової допомоги у суді першої та апеляційної інстанції та під час виконання судового рішення становить 12000,00 грн, тобто, після відшкодування витрат, які понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 12013,75 грн було повністю компенсовано ОСОБА_1 понесені реальні витрати за надані адвокатом Гаврилюк Т.В. послуги, не можуть бути підставою для зменшення витрат на правову допомогу, виходячи з наступного. Так, Додатковою угодою №2, п. 4.1.1 вказаного вище договору доповнено наступним змістом «у разі, якщо після завершення розгляду справи по суті в суді першої та апеляційної інстанції фактично продовжиться розгляд окремих процесуальних питань в т.ч., але не обмежуючись, питаннями оскарження додаткового рішення Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з відповідач витрат на професійну правничу допомогу, вартість послуг за надання професійної правничої допомоги клієнту під час вирішення зазначених питань становитиме 5000,00 грн, і підлягатиме сплаті додатково до вартості, зазначеної в п.4.1 цього договору, на підставі окремого рахунку виконавця.

Посилання представника відповідача на те, що зазначені в акті прийому-передачі №259 від 09 червня2020 року послуги: юридичний аналіз апеляційної скарги відповідача, підготовка плану відзиву та підготовка відзиву на апеляційну скаргу відповідача не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію відповідача і нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, а тому сума витрат на правову допомогу є значно завищеною, відхиляються колегією суддів, оскільки розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, та суд не вправі втручатися у ці правовідносини. В даному випадку сторони в Додатковій угоді №2 визначили розмір гонорару адвоката за надання вказаних вище послуг в розмірі 5000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, їх розмір визначений у Додатковій угоді №2 від 12 березня 2020 року до договору №24 про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року, оплата підтверджена квитанцією, підстави наведені представником відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не знайшли свого підтвердження, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у сумі 5000,00 грн.

Оскільки під час постановлення апеляційним судом постанови від 13 липня 2020 року у цій справі не було вирішено питання про судові витрати, то заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу під час розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року, є обґрунтованою, а тому наявні підстави для прийняття додаткового судового рішення, відповідно до положень ст. 270 ЦПК України.

Керуючись 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» (зареєстроване місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, к. 414, ).

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст додаткової постанови складений 25 листопада 2020 року.