Провадження № 2-з/537/36/2020
Справа № 537/3712/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич В.І., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, згідно якої прохав суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 208,3 кв.м.

В обґрунтування заяви вказав, що 11.10.2017 року між ним, ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛВІГА» був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., зареєстрований в реєстрі за №1068, відповідно до якого він придбав (набув у власність) нежитлове приміщення, загальною площею 208,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис внесений вдень посвідчення договору купівлі-продажу, а тому право власності на нежитлове приміщення виникло 11.10.2020 року. В липні 2020 року він вирішив продати нежитлове приміщення, оскільки раніше заплановане заняття підприємницькою діяльністю у м. Кременчуці так і не розпочав, а тому при підготовці майна до продажу він дізнався, що нежитлове приміщення вже йому не належить, так як було двічі продане.

18.10.2017 року був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, в якому зазначено, що нібито уповноважена ним особа, на підставі довіреності, виданої нібито ним 27.02.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Цемахом В.А., зареєстрованої в реєстрі за № 880, зі строком дії до 27.02.2018 року, тобто на 10 (десять років), невідомий йому громадянин ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , продав ОСОБА_3 належне йому на праві власності нежитлове приміщення, загальною площею 208,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за 150 750,00 грн.

В подальшому, 09.08.2018 року ОСОБА_3 продав нежитлове приміщення загальною площею 208,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 громадянам України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1985.

Заявник стверджує, що з громадянином України ОСОБА_2 він не знайомий та ніколи не уповноважував його на вчинення будь-яких дій з майном чи на представництво його інтересів. Зазначену довіреність він не видавав, не розписувався та не був присутнім у нотаріуса 27.02.2008 року, та вважає, що підпис на довіреності підроблений. Нежитлове приміщення було відчужено на підставі довіреності, дійсність якої він заперечує та своє волевиявлення на розпорядження власним майном він не надавав.

З метою відновлення свого права власності на нерухоме майно він подав позовну заяву до суду, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Невжиття заходів забезпечення унеможливить виконання рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача, так як існує реальна загроза відчуження спірного майна власниками якого на теперішній день є ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , оскільки нерухоме майно є комерційним майном, яке в подальшому може бути реалізовано третім особам для отримання коштів.

Суддя дослідивши матеріали заяви встановив наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.(ч.1,ч.2. ст. 149 ЦПК України).

Разом з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Цемах Володимира Аркадійовича, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння. Згідно якої прохає суд визнати недійсною довіреність від ОСОБА_1 , яка була видана та посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Цемахом В.А. 27.02.2008 року та зареєстрована в реєстрі за № 880; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 208.3 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений 18.10.2017 року між громадянином України ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_2 та громадянином України ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., зареєстровано в реєстрі № 1081; витребувати нежитлове приміщення загальною площею 208,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із незаконного володіння громадянина України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та передати ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.1.2020 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Згідно п.1. ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи дану заяву, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно мається спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки є вірогідність відчуження відповідачами спірного майна, при цьому захід який прохає застосувати заявник є співмірним, оскільки фактично є предметом спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява щодо вжиття відповідних заходів з метою забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 208,3 кв.м.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя: В. І. Хіневич