Ухвала

20 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 394/876/17

провадження № 61-16050ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, за час якого за спільні кошти позивача та відповідача внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету придбали майно, а оскільки шлюбний договір сторони не укладали та будь-яких домовленостей про зміну розміру часток майна не погоджували позивач вважала, що зазначене у позові нерухоме майно підлягає поділу між ними в рівних частках.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя наступне майно: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 400,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску, автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, грошові кошти на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 128 342,78 грн на рахунку НОМЕР_4 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошові кошти на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 100 000,00 грн на рахунку НОМЕР_5 в КФ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошові кошти на рахунку «Стандарт» у розмірі 11 000,00 дол. США ( 291456,00 грн по курсу НБУ) на рахунку НОМЕР_6 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570; грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн на рахунку НОМЕР_7 в КФ КБ «Приватбанк» МФО 305299, ОКПО 14360570. ОСОБА_2 просила також визнати за нею право власності на 1/2 частини: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого та другого поверхів, тамбура, літньої кухні, гаража, сараю, убиральні, колодязя, огорожі, погреба, тамбура; будівлі магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з частини першого поверху, ганку; земельної ділянки площею 400,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вартість 1/2 частини автомобіля «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, в розмірі 272 376 грн, залишивши автомобіль у власності відповідача; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивачки вартість Ѕ частини автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску, в розмірі 91 112,10 грн, залишивши автомобіль у власності відповідача; вартість 1/2 частки автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, в розмірі 160 122,75 грн, залишивши автомобіль у власності відповідача; 1/2 частку грошових коштів на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 128 342,78 грн на рахунку НОМЕР_4 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошових коштів на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 100 000,00 грн на рахунку НОМЕР_5 в КФ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошових коштів на рахунку «Стандарт» у розмірі 11 000,00 дол. США (291 456,00 грн по курсу НБУ) на рахунку НОМЕР_6 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570; грошових коштів у розмірі 1 000,00 грн на рахунку НОМЕР_7 в КФ КБ «Приватбанк» МФО 305299, ОКПО 14360570. Визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на житловий будинок з нежитловим приміщенням магазину по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 , в якому просив визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 : житловий будинок АДРЕСА_3 ; визнати удаваними в частині покупця: договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 13 листопада 2014 року, що укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як продавцями з однієї сторони та ОСОБА_6 як покупцем, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тереховою С. В. встановивши дійсним покупцем за договором ОСОБА_2 ; договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , що укладений між ОСОБА_7 з однієї строни як продавцем та ОСОБА_6 як покупцем від 21 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тітаренко Н. В., встановивши дійсним покупцем за договором ОСОБА_2 ; договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_6 від 05 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Степаненко Р. Г. Новоархангельського районного нотаріального округу, встановивши дійсним покупцем за договором ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 просив у ході поділу спільно нажитого майна подружжя визнати за ним право особистої власності на: житловий будинок з нежитловим приміщенням магазину в АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0160 по АДРЕСА_2 ; житловий будинок в АДРЕСА_7 ; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску; в ході поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на придбання квартири АДРЕСА_8 , квартири АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_4 , житлового будинку АДРЕСА_6 . Стягнути із ОСОБА_2 на його користь різницю у вартості спільно нажитого майна в сумі 751 836,50 грн.

Свої зустрічні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що фактично все майно, яке було придбано у шлюбі, було придбане за його зароблені кошти, оскільки позивачка була оформлена підприємцем лише формально, а всією господарською діяльністю на станції технічного обслуговування та магазинах він займався особисто зі своїми працівниками. Звернувшись до адвоката та перевіривши дані реєстрів прав власності було встановлено, що дві квартири у м. Кропивницький придбані за спільні кошти, які він надавав позивачці, ОСОБА_2 оформила на свою дочку від попереднього шлюбу ОСОБА_6 . Нерухомість у ЖБК «Капучіно», а саме на квартиру АДРЕСА_8 позивач не встигла зареєструвати на ОСОБА_6 , а лише звернулась до державного реєстратора з можливістю замінити власника квартири із себе на дочку, хоча саме позивачка повністю сплатила кошти за пайовий внесок. ОСОБА_6 на момент придбання квартир мала 20 років, навчалась у вищому навчальному закладі на платній основі, за навчання якої сплачувала ОСОБА_2 за кошти, які відповідач їй надавав, а тому не могла мати таких коштів та заробітку, які б дозволили їй придбати нерухомість на таку значну суму. На придбання будинку по АДРЕСА_6 кошти на його придбання були отримані позивачкою з місця зберігання ним коштів у його житловому будинку і оформлено купівлю будинку на матір позивачки. Згоди на розпорядження коштами він позивачці не надавав, остання оформила спільне сумісне майно на третіх осіб з метою уникнення поділу майна подружжя, а тому такі угоди в частині визначення покупців є удаваними.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу задоволено частково. Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за час перебування у шлюбі: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого та другого поверхів, тамбура, літньої кухні, гаража, сараю, убиральні, колодязя, огорожі, погреба, тамбура, припинивши право спільної сумісної власності. Залишено у власності ОСОБА_1 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого та другого поверхів, тамбура, літньої кухні, гаража, сараю, убиральні, колодязя, огорожі, погреба, тамбура. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого поверху, ганку, припинивши право спільної сумісної власності. Залишено у власності ОСОБА_1 1/2 частини будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого поверху, ганку. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 400,00 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Залишено у власності ОСОБА_1 1/2 частини земельної ділянки площею 400,00 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, у розмірі 272 37,00 грн. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску, у розмірі 91 112,10 грн, залишивши автомобіль у власності ОСОБА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, у розмірі 160 122,75 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, припинивши право спільної сумісної власності. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 та наявності підстав для їх часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, що кошти від продажу автомобілів були витрачені відповідачем на потреби сім`ї та в її інтересах і тому на користь позивачки до стягнення підлягає половина вартості спірного майна, оскільки один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя половину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Крім того, зазначено, що відчуження одного з автомобілів, а саме автомобіля «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, відбулось після припинення фактичних шлюбних відносин.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року скасовано в частині визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будівлю магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 400,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У позовних вимогах ОСОБА_2 в частині визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 400,00 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та його поділу відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції в зазначеній частині, зазначив, що спірне майно набуто за час шлюбу за особисті кошти ОСОБА_1 , та використовується ним у підприємницькій діяльності, тому таке майно не підлягає поділу. Разом з цим, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , вважав висновки суду в цій частин обґрунтованими.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями у жовтні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись просить їх скасувати та направити справу на новий судовий розгляд у іншому складі суду.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-1743цс16; від 08 квітня 2015 року у справі № 6-7цс15; від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-202цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2087цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1364цс15, від 02 вересня 2012 року у справі № 6-88цс12, від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також зазначає, що існують підстави для обов`язкового скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд, передбачені пунктом 1 частини першої статті 411 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.

Витребувати з Новоархангельського районного суду Кіровоградської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 394/876/17.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик