Провадження № 2/537/283/2020
Справа № 537/19/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області, в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» - Сакалюк Д.В., звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 40 176 грн. 40 коп. на користь позивача; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Вимоги позову мотивовані тим, що 14 червня 2018 року ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3925084 та забезпечений транспортний засіб за цим полісом «Рута», державний номерний знак НОМЕР_1 . В період дії полісу, а саме 02 червня 2019 року в місті Кременчук по вулиці Бутиріна, будинок 52, мала місце дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «Рута», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 , та «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником і водій якого ОСОБА_3 . Згідно з постановою суду від 01 липня 2019 року, дорожньо транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України.

Представник позивача вказує, що страхова компанія на підставі звернення потерпілої особи, враховуючи умови страхування, здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу в розмірі 40 176 грн. 40 коп., який було визначено проведеним товарознавчим дослідженням №95-06-19.

Згідно змісту позову, Крюківським районним судом міста Кременчука у постанові від 01 липня 2019 року було встановлено, що відповідач під час дорожньо транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки пунктом 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після проведених виплат страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння, позивач вважає наявною підставу до звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 січня 2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 липня 2020 року зобов`язано позивача надати додаткові докази.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2020 року витребувано докази.

Представник позивача, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі представника позивача, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Сімонян Е.Р. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що, на його думку, судовим рішенням фактично не було встановлено обставину перебування відповідача під час дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення було закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Представник відповідача наголошує на тому, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не доведено належними, достатніми та достовірними доказами, рішення щодо притягнення його до відповідальності чи встановлення вини відсутнє. Оскільки правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає наслідки про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії, та в даному випадку факт керування відповідачем ОСОБА_1 транспортним засобом чи скоєння дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння не доведено, встановлення вини відсутнє, то підстави для регресного відшкодування шкоди відсутні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача та відповідача, на підставі пояснень представника відповідача та письмових матеріалів справи.

Вислухавши доводи представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сімонян Е.Р., вивчивши, ретельно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із: повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та ОСЦПВВНТЗ від 03 червня 2019 року; переліку пошкоджень ТЗ; заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 02 червня 2019 року; постанови Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 липня 2019 року по справі №537/2501/19; страхового акту №79653/1, - 02 червня 2019 року по вулиці Горького, будинок 25 в місті Кременчуці мала місце дорожньо транспортна пригода з участю участю транспортного засобу «Рута 25», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні встановлено, що власником транспортного засобу «Рута 25», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , а власником транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_3 .

Згідно постанови Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 липня 2019 року по справі №537/2501/19, зазначена дорожньо транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, та його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушенням.

Також, за фактом вказаних подій дорожньо транспортної пригоди відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу «Рута 25», державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 , в період з дії договору з 15 червня 2018 року по 14 червня 2019 року застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно полісу №АМ/3925084.

02 червня 2019 року власник пошкодженого автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо виплати та/або доплати страхового відшкодування, в результаті чого 17 липня 2019 року було складено Страховий акт №79653/1.

Згідно Звіту №95-06-19 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, державний номерний знак НОМЕР_2 , власник ОСОБА_3 , виконаного на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 40 176 грн. 40 коп.

Згідно Наказу №79653/1/1 від 26 липня 2019 року, виданого заступником директора деп. Врегулювання збитків ПрАТ «СК «Брокбізнес» Василюк С.М., ухвалено здійснити виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 в розмірі 40 176 грн. 40 коп.

Фактично власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 13 серпня 2019 року було виплачено грошові кошти в розмірі 40 176 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням №15391 від 13 серпня 2019 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 38.1.1 (а) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР від 07 березня 1996 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В даних правовідносинах, виходячи зі змісту пункту 38.1.1 (а) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріального відшкодування в порядку регресу, виходячи з наступного.

Постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07 жовтня 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно положень статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В судовому засіданні досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення №537/2500/19 відносно ОСОБА_1 , які були витребувані з архіву суду на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2020 року.

Так, згідно протоколу серії БР №166214 від 02 червня 2019 року, 02 червня 2019 року о 20 год. 00 хв. в місті Кременчуці по вулиці Горького, будинок 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом РУТА 25 ПЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Згідно із протоколом медичного огляду №444, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, 0,94 проміле.

На підставі зазначеної події було проведено огляд водія ОСОБА_1 , та згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, складеного лікарем Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру Полтавської обласної ради Сезіним С.Ю. на підставі акту №444 від 02 червня 2019 року, складеного о 22 год. 00 хв., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, зміст наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення №537/2500/19 відеозапису від 02 червня 2019 року підтверджує проходження ОСОБА_1 медичного огляду у лікаря нарколога в присутності свідків, результат позитивний.

Суд вважає твердження сторони позивача щодо відсутності належних, достатніх та достовірних доказів щодо перебування ОСОБА_1 під час події дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, таким, що спростовується зазначеними вище доказами.

Щодо позиції сторони відповідача в частині відсутності рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та встановлення його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також того, що закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, суд не погоджується та зазначає, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення та відсутність вини особи.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди особі.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України.

Згідно позиції, яка висловлена у постанові Касаційного господарського суду по справі №927/623/18 від 16 квітня 2019 року, застосування пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вказані вище положення чинного цивільного законодавства України та виходячи зі встановлених обставин справи, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт керування транспортним засобом особою, винною у скоєнні дорожньо транспортної пригоди, в стані алкогольного сп`яніння, та оскільки наявність даного факту є підставою для стягнення з цієї особи відшкодованого матеріального збитку в порядку регресу на підставі пункту 38.1.1 (а) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, а також із врахуванням того факту, що протягом всього часу розгляду справи з боку сторони відповідача в частині заявленої до відшкодування суми не надходило жодних заперечень, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Брокбізнес» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, розмір яких складає 40 176 грн. 40 коп.

Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Брокбізнес» суму витрат на оплату судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (, адреса: місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 3) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суму матеріальної шкоди в розмірі 40 176 грн. 40 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» витрати, понесені на оплату судового збору, в розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Д.О. Зоріна

Повний текст судового рішення виготовлено 27 листопада 2020 року.