Справа № 229/3491/20
Провадження №2/229/1236/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м..Харків) про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати арешт, накладений 24 листопада 2004року на підставі постанови державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби (реєстраційний номер обтяження 1494736) на будинок , розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Обгрунтовує вимоги таким.

Він є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина відкрилася на вищезазначений будинок. В травні він звернувся до приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Гнатенко В.Л. для прийняття спадщини, але вона пояснила, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек , на все майно його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 лютого 2004року державним виконавцем було накладено арешт, який досі не знятий.

В чиїх інтересах був накладений арешт на майно, що належало батькові, йому невідомо. Невідомо це і відповідачу.

29 травня поточного року він звернувся до Дружківського відділу державної виконавчої служби з проханням зняти заборону на майно, але листом № 40177/15640-23-20 йому було відмовлено у зв"язку з тим, що матеріали виконавчого провадження, якими накладено арешт, знищені на підставі вимог наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватним виконавцям" від 07.06.2017р № 1829/5 через закінчення строків зберігання виконавчого провадження, переданого до архіву органу виконавчої служби.

Ухвалою суду від 23 вересня 2020року відкрито провадження у даній справі . Розгляд справи визначено проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання. (а.с.26-27)

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с.36)

Позивач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідмолені. Надали клопотання про розгляд справи без участі представника відділу.

У своїх запереченнях на позовну заяву зазначають, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, на все майно ОСОБА_3 24 листопада 2004року державним виконавцем відділу було накладено арешт /реєстраційний номер обтяження 1494736/.

Станом на 22.10.2020року виконавчі провадження стосовно ОСОБА_3 на виконання у відділі не перебувають.

Відповідно до п.2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, тобто , виконавчі провадження за 2004рік на поточний час знищені, тому питання про зняття арешту з майна ОСОБА_3 не може бути вирішено по суті.

В даному випадку не можуть бути застосовані підстави для зняття арешту , які передбачені ч.4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", тому вважають, що зняття арешту з майна можливе лише за відповідним рішенням суду. (а.с. 31-33)

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Костянтинівки Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: з 19.03.2003року АДРЕСА_1 (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 5-6).

Позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.9)

В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1 . (а.с.8)

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10),

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_3 за життя не скористалися наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є - їхній син ОСОБА_1 позивач по справі.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 , у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подав заяву до приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Донецької області про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 ; 19.05.2020 року заведено спадкову справу № 48/2020 (підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі - а.с. 24 і листом приватного нотаріуса В.Л. Гнатенко від 17.08.2020 № 253/01-16 а.с.21).

Також заведено приватним нотаріусом В.Л. Гнатенко спадкову справу №49/2020 після смерті ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 65838989 (а.с.25)

В листі приватного нотаріуса В.Л. Гнатенко від 17.08.2020 № 253/01-16 зазначено , що в ході підготовки документів при заведенні спадкової справи №48/2020 було виявлено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, тип обтяжень: арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 1494736. Рекомендовано звернутися до відділу Державної виконавчої служби для з"ясування цього питання (а.с.21)

Відповідно до листа начальника Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Н.Хащенкової від 11.06.2020р № 40177/15640-03-20 (а.с.12) станом на 08.06.2020р виконавчі провадження стосовно ОСОБА_3 на виконанні у відділі не перебувають.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивачем в судовому порядку заявлено вимогу зняття арешту з нерухомого майна, яке входить до складу спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що арешт на будинок АДРЕСА_1 , належний за життя ОСОБА_3 , накладено Відділом державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції, постанова про арешт боржника АА № 196876 від 17.11.2004р.

Встановити на підставі якого виконавчого листа було відкрито вищезазначене виконавче провадження не уявляється мождивим через знищення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач прийняв спадщину після смерті матері, тому спірний будинок належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Перешкодою в отриманні ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд, враховуючи вищевикладене, з урахуванням вказаних правових норм, - приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту зі спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,89,263-265,268,273, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до Дружківського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту з майна , задовольнити.

Зняти арешт накладений Відділом державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції згідно постанови про арешт майна боржника АА № 196876, 17.11.2004року , реєстраційний номер обтяження 1494736, а саме з нерухомого майна:

будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 листопада 2020року.

Суддя: Т.Л. Панова

Повний текст рішення складено 23.11.2020 року.

Суддя: Т.Л.Панова