Справа № 345/4274/20
Провадження № 2-н/345/443/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів у частині заробітку,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу та просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї четвертої частини з усіх видів заробітку заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вивчивши подану заяву, суддя приходить до наступних висновків.

Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, перелічені у ч.1 ст.161 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заява не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Тобто чинним законодавством встановлено, що із заявою про стягнення аліментів, може звернутися той з батьків, з ким проживає дитина

Водночас, всупереч вимогам ч. 5 ст. 183 СК України, заявниця ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б беззаперечно свідчили про її право на грошову вимогу до ОСОБА_2 . Так, суду не були надані будь-які докази, які підтверджують, що дочка проживає власне із заявницею та знаходиться на її утриманні.

Натомість з долученої до заяви про видачу судового наказу довідки від 19.11.2020 року №560, яка видана виконавчим комітетом Студінського старостинського округу, вбачається, що неповнолітня дочка ОСОБА_4 2009 р.н., проживає за тією ж адресою, що і батько ОСОБА_2 .

У даному випадку, факт проживання дитини з одним з батьків є обставиною, яка в силу вимог зазначеної норми закону надає право матері чи батьку звертатись до суду з заявою про видачу судового наказу. Саме лише посилання заявниці у заяві про видачу судового наказу на те, що дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, не підтверджують обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги та не свідчить про те, що дочка перебуває на її утриманні.

Таким чином, беручи до уваги те, що із заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини та наданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги (стягнення аліментів), заявниці слід відмовити у видачі судового наказу.

Крім того, суддя звертає увагу, що із заяви і доданих документів вбачається, що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, адже зазначена норма процесуального закону не передбачає можливість видачі наказу в разі стягнення аліментів у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначене узгоджується і з ч. 5 ст. 183 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.165, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів у частині заробітку.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя