Справа № 382/2255/19
Провадження 2/382/295/20
У Х В А Л А

"23" листопада 2020 р. Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Яготинського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії. В позові до суду позивач мотивуючи свої вимоги глибиною страждань просив стягнути із відповідача Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні моральну шкоду в розмірі 600 000 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із клопотанням в якому просив направити відповідачу копію позовної заяви із доданими до неї документами, з метою отриманя згоди дипломатичного представництва Російської Федерації, як компетентного органу держави Російська Федерація на розгляд спору в судах України.

В судовому засіданні встановлено, що ч. 1 ст. 8 ЦПК України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Приписами п. 1 та 2 ч. 2 ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено дефініції термінів приватноправові відносини та іноземний елемент. Так, під приватноправовим відносинами слід розуміти відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи. В свою чергу, іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право", та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

На підставі принципу суверенної рівності держав, закріпленого у п. 1 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, держави є рівними між собою і жодна з них без її згоди не підсудна судам іншої.

Згідно з Віденською конвенцією про дипломатичні зносини 1961 року, стороною якої є Україна, до іноземної держави, її дипломатичних представників і консульських установ застосовується судовий імунітет. Така ж позиція висловлена у п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 13 Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя .

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України Про міжнародне приватне право пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі, викладеною у п.6 листа "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" від 16.05.2013 у справах з іноземним елементом щодо приватноправових відносин, одним із учасників яких є іноземні держави, застосовується судовий імунітет. У зв`язку із цим пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин, що обтяжені іноземним елементом, виходячи із принципу суверенної рівності держав, необхідно вирішити питання про наявність згоди до участі у справі як відповідача компетентних органів держави Російська Федерація.

Частиною 1 статті 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

З огляду на вищенаведене, враховуючи правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 13.05.2020 року справа № 711/17/19, необхідно направити судове доручення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації щодо вручення Уряду Російської Федерації копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, з`ясування наявності згоди до участі у справі як відповідача компетентних органів держави Російська Федерація.

Відповідно до п. 8 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно п.12 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Таким чином вважаю за необхідне зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Керуючись ст. 252, 253, 498 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Направити судове доручення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації - щодо вручення Уряду Російської Федерації копії позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресіїта доданих до позовної заяви документів для з`ясування наявності згоди до участі у справі як відповідача компетентних органів держави Російська Федерація.

Провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресіїзупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Яготинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Литвин Л.І.