Справа № 629/3692/20
Номер провадження 2-о/629/127/20
19.11.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., присяжних: Коняєва А.П., Сильмана А.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за заявою Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат», заінтересована особа: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, -
Представник заявника звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що з 21 жовтня 2019 року в КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом II групи безстроково. ОСОБА_1 страждає на шизофренію, параноїдну форму, в зв`язку з чим неодноразово лікувалася в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан її здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворої істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В зв`язку з цим заявник просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, в раніше наданому клопотанні прохав розглянути справу за відсутності представника КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат».
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, проти заявлених вимог не заперечувала, просила вирішити справу на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною.
Згідно ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це.
Судом встановлено, що з 21 жовтня 2019 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрована і постійно мешкає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зараховано на повне державне забезпечення.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії ХАР-01 №001304 від 06.04.2001 року ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІ групи безстроково, в зв`язку з чим остання потребує постійного нагляду та догляду.
Згідно довідки про психічний стан здоров`я підопічного станом на 06.08.2020 року ОСОБА_1 страждає на шизофренію, параноїдну форму. Контакт сугубо формальний. Неточно орієнтована в часі. Внутрішньо напружена, в своїх переживання не розкривається, замкнута. Круг інтересів знижений. Мислення паралогічне з розривами. Навики самообслуговування втрачені. Критика хвороби відсутня. В зв`язку з виявленою хворобою ОСОБА_1 неодноразово лікувалася в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан її здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворої істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 457 від 06.10.2020 року ОСОБА_1 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми. ОСОБА_1 відповідно до свого психічного стану на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання ОСОБА_1 недієздатною підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 6 -7 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30,39,40,41 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», ст.ст. 258, 264, 265, п. 1 ч. 2 ст. 293, 299, 300 ЦПК України, суд, -
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду-протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду-якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя Н.А. Смірнова
Присяжні: А.П.Коняєв
А.В.Сильман