Справа №162/489/20
Номер провадження 2/162/160/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі, з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Померлим ОСОБА_4 було зроблено заповітне розпорядження, посвідчене секретарем виконавчого комітету Любешівсько-Волянської сільської ради Любешівського району Волинської області, відповідно до якого вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, для обслуговування вказаного вище житлового будинку, він заповів ОСОБА_1 .

Вказав, що інших спадкоємців за заповітом щодо вказаного спадкового майна - не має. Спадкоємцем за заповітом, щодо спадкового майна, яке складається із замельних ділянок є відповідач - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом є відповідач у даній цивільній справі - ОСОБА_2 , який із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

У визначений Любешівським районним судом додатковий строк на прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На даний час він не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Судові витрати по справі залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 під час проведення підготовчого провадження позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно визнав частково. Не заперечував щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , за позивачем ОСОБА_1 .. Однак, був не згідний із заявленою позивачем вартістю спадкового майна, щодо якого заявлено позов про визнання права власності, в розмірі 100690,00 гривень. Подав до суду Звіт про оцінку житлового будинку А-1, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої ринкова вартість даного спадкового майна становить 30345,00 гривень.

Під час розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно не визнав, у зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві вказав, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 .. Розгляд даної цивільної справи просить здійснювати без його участі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Так, пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійному ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2015 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 18 листопада 2013 року секретарем виконавчого комітету Любешівсько-Волянської сільської ради Любешівського району Волинської області Мартинюк Світланою Феодосіївною, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого належний йому житловий будинок та всі надвірні споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за вказаною вище адресою, заповів ОСОБА_1 ..

З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи №159/2015 вбачається, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, в установленому порядку звернувся до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. з приводу оформлення права на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не зверталися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини вказаного спадкового майна.

В судових засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення позову про прийняття спадщини ОСОБА_1 вказаного в позові спадкового майна після смерті батька. Однак, відповідачем не було подано до суду жодного доказу в обгрунтування своїх заперечень та не вказано мотивів. Відзиву на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду строк, відповідач не подав. Встановлено, що ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 - не прийняв. Він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не вчиняв дій передбачених Цивільним кодексом України, які свідчили б про його бажання прийняти спадщину, що залишилась після смерті його батька.

Крім того, щодо заперечень відповідача з приводу вказаної в Технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами суми оцінки спадкового майна - 100690,00 гривень суд роз`яснює відповідачу ОСОБА_2 , що визнання права власності на спадкове майно є вимогою майнового характеру, у зв`язку з цим, ціною такого позову має бути вартість майна, щодо якого заявлено позовні вимоги про визнання права власності. Подаючи позов про визнання права власності ставка судового збору обраховується саме виходячи із вартості майна, відносно якого пред`являється позов. Тому, оспорювана сума оцінки спадкового майна в розмірі 100690,00 гривень, в даному випадку, не стосується предмету спору, не обмежує та не порушує права відповідача ОСОБА_2 , як спадкоємця, а є сумою з якої обраховується розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу ОСОБА_1 за подання позовної заяви до суду.

З огляду на вказане вище, в суді доведено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок.

Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину та звернувся в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають у правомірному володінні позивача.

Судові витрати, які складаються з судового збору, за клопотанням позивача залишити за ним.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 258-268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судові витрати, що складаються з судового збору, покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2020 року.

Головуючий: Н.І. Гладіч