Ухвала

24 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 369/6482/15-ц

провадження № 61-18990св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Києво-Святошинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про зобов`язання вчинити дії щодо виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини, визнання недійсним свідоцтва про народження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , з актового запису про народження № 0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року та визнати недійсним свідоцтво про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 16 березня 1992 року.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Виключено відомості про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , з актового запису про народження № 0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , з актового запису про народження № 0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Визнано недійсним свідоцтво про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 16 березня 1992 року. Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення в цій справі задоволено. Скасовано заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2017 року та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 16 травня 2018 року судом залучено до участі у справі спадкоємця померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року - без змін.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного від 29 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного від 29 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року в цій справі та витребувано її матеріали з Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Києво-Святошинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про зобов`язання вчинити дії щодо виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини, визнання недійсним свідоцтва про народження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов