Провадження № 2/761/1774/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Ганущака А.М.

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и в :

в липні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, та з врахуванням уточненої позовної заяви, просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму основного боргу у розмірі 245 845 євро, що на день складання позовної заяви еквівалентно 7 070 207 грн. 19 коп., а також заборгованість за договором позики від 21.06.2019 в розмірі 50 000 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.03.2019 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір позики у формі розписки, відповідно до змісту якої ОСОБА_2 взяв у борг 29.03.19 у ОСОБА_1 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) євро, які зобов`язався повернути до 01.05.2019 року. Дані кошти були передані в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як вказує позивач, у встановлений договором позики строк ОСОБА_2 жодних грошових коштів не повернув, при цьому просив відстрочити виконання зобов`язань щодо повернення коштів до 08.05.19 року, пообіцявши сплатити усі штрафні санкції та компенсації за порушення строків виконання зобов`язань. В свою чергу, до 08.05.2019 року ОСОБА_2 не виконав зобов`язання щодо повернення боргових коштів, знову просив відстрочити їх виконання, при цьому запропонував гарантувати виконання указаних зобов`язань, шляхом видачі довіреності на розпорядження належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , та яка, в подальшому, була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за №3192. Новий строк повернення 150 000 євро ОСОБА_2 вказав 12.07.19 року.

Вподальшому, позивач зазначає, що 21.06.2019 року ОСОБА_2 звернувся до позивача за позикою ще 50 000 гривень, які йому було потрібні, за його поясненнями, для переїзду доньки до Англії. Кошти були надані позивачем в той же день шляхом здійснення зарахування на банківську карту ОСОБА_2 , реквізити: НОМЕР_1 , надані відповідачем ОСОБА_1 через електронне повідомлення у месенджері «Whats'up», зі строком повернення даної позики до 12.07.19 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що за період з 21 червня 2019 року до 08 липня 2019 року ОСОБА_2 позичав у ОСОБА_1 , ще суми грошових коштів в розмірі 10-15 тисяч євро траншами, що в загальному розмірі склало 95 850 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) євро. Так, 07 липня 2019 року ОСОБА_2 направив зі свого номеру телефону НОМЕР_2 у месенджері «Whats'up» на номер телефону позивача повідомлення де повідомив, що до 12.07.19 року позичена ним сума грошових коштів в повному обсязі в розмірі 245 850 євро буде ним повернута до 12 липня 2019 року.

В свою чергу, і у вказаний строк ОСОБА_2 будь-яких дій на повернення даної позики не здійснив, навпаки, зазначає, коли позивач з ним зв`язався 12.07.19 щодо повернення позики, ОСОБА_2 відмовив йому. Позивач вважає, що відповідач злісно ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення суми грошової позики в загальному розмірі 245 850 евро та 50 000 гривень. Дана обставина змушує позивача звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Зазначає, що сума заборгованості складається із заборгованості за договором позики від 29.03.2019в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) євро, що підтверджується відповідною розпискою, долученою до позову, та заборгованості в розмірі 95 845 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) євро, що виникла на підставі договорів позики, укладених в період з 21.06.2019 року по 08.07.2019 року.

На день складання позовної заяви 23.07.2019 року за курсом 11БУ 245 845 євро було еквівалентно 7070 207,19 гривень (1 євро = 28,7588 грн).

У зв`язку з зазначеним та посилаючись на положення ст.ст. 629, 1 525, 526 ЦК 046-1048 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 29.07.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою від 13.08.2019 було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.09.2019 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договорами позики.

Ухвалою від 21.10.2019 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05.12.2019 року на 11:00год.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,21 га, кадастровий номер: :12:019:0053, цільове призначння: для індивідуального садівництва, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Обухівського району міста Києва 27.02.2016; накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 08.01.02; накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «ТOYOTA» модель «LANDCRUISER100», чорного кольору, 2004 року випуску, VIN - код: НОМЕР_3 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 , виданого ВРЕВ-1 УДАІ в місті Києві 25.11.10, д.н.з. НОМЕР_5 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.06.2020 року виправлено допущену в резолютивній частині постанови від 21 листопада 2019 року описку, а саме: зазначено в резолютивній частині постанови: «дата народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника - НОМЕР_6 )».

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зауважив про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу в євро з еквівалентом перерахунку у гривні або в євро.

Відповідачем відзиву на позов надано не було, в судове засідання 30.09.2020 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема неодноразово надсилав до суду заяви про відкладення розгляду справи, посилаючись, зокрема, і на ту підставу, що в даний час діють карантинні умови і він позбавлений можливості зявитися в судове засідання, оскільки перебуває за кордоном. Такі заяви судом були задоволені.

При вирішенні питання про розгляд справи у відсутності відповідача, судом береться до уваги та обставина, що справа вже протягом тривалого часу, а саме з липня 2019 року, перебуває в провадженні суду, судом неодноразово задовольнялись клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. В данному випадку, у разі чергового відкладення розгляду справи, за вказаних обставин, призведе до порушення ст.2 ЦПК України, якими визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, зокрема щодо розумності строків розгляду справи судом та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою захисту свобод чи інтересів фізичних осіб.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Вимогами ч.1 ст.1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, в судовому засіданні встановлено, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з умовами якого 29.03.2019 року відповідач взяв у позивача позику в розмірі 150 000, 00 євро та прийняв на себе зобов`язання повернути вказану суму в повному обсязі до 01.05.2019 року, що підтверджується розпискою, власноруч написаною відповідачем ОСОБА_2 від 19.03.2019 року, оригінал якої досліджено судом в судовому засіданні (а.с.7).

Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у борг відповідачу грошові кошти у сумі 150 000 євро на строк до 01.05.2019 і будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_2 у встановлений строк виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики, матеріали справи не містять.

В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року справа 373/2054/16-ц (провадження N 14-446цс18) визначено, що відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі N 14-134цс18.

Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві як на підставу для задоволення позову в частині стягнення заборгованості в сумі 150 000 євро, - знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи достатніх та допустимих доказах, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики від 29.03.2019 в розмірі 150 000 євро.

Як вже зазначалось, ч.1 ст.1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Однак, стороною позивача не було надано судом належних та допустимих доказів щодо надання відповідачу грошових коштів в сумі 95 845 євро та 50 000 грн. з обов`язком їх повернути у визначений сторонами строк.

При цьому, допитані в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які хоч і підтвердили, що позивач неодноразово довозив відповідачу певні грошові кошти без зазначення сум та дат повернення, однак суд критично їх оцінює, оскільки такі покази не можуть свідчити про укладення правочинів, що укладаються в письмовій формі. Вказане стосується і наявних в матеріалах справи скриншоту трансакції за рахунками та переписки сторін, крім того, вони не містять обов`язку повернення у будь-який строк і не свідчать на підтвердження обставин надання коштів у борг та обов`язку повернення у строк (а.с. 12-14).А тому, зважаючи на приписи ч.2 ст.78 ЦПК України у взаєморозумінні з положеннями ст.ст. 8, 1051 ЦК України, - у суда відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі: 95 845 євро та 50 000 грн., оскільки допустимих доказів, які підтверджують факт отримання відповідачем у позивача в борг вищевказаних сум із зобов`язанням їх повернення у визначений строк - позивачем суду надано не було.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 61,01 % від ціни позову, що складає 5859,05 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 134, 137, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 29.03.2019 в розмірі 150000,00 євро.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 95845 євро та 50000,00 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5859,05 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст складено 12.11.2020.

Суддя: