Справа № 473/3138/20
РІШЕННЯ

іменем України

"24" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді: Ротар М.М.

при секретарі: Гаврилової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вознесенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом знаття арешту з нерухомого майна, виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек

встановив

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, вона зазначає, що їй, згідно свідоцтва про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна, що було предметом іпотеки, нотаріально посвідченого 29.10.2012р. приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владовою І.О., на праві приватної власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . Право власності на будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно 13.05.2013р.

Однак при зверненні в Центр надання адміністративних послуг м.Вознесенська з приводу реєстрації за місцем проживання в зазначеному будинку їй було повідомлено, що житловий будинок за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) знаходиться під арештом, який був накладений державним виконавцем в 2012 році, та значиться в іпотеці до 2023 року. В зв`язку з чим в реєстрації за місцем проживання було відмовлено.

Вказаний будинок позивачем було придбано на прилюдних торгах по реалізації предмета іпотеки в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 12.10.2010р. Центральним районним судом м.Миколаєва №ц2-805/10 про стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_2 заборгованості по кредиту на загальну суму 162 594 грн. 05 коп. та судові витрати в розмірі 1745,94 грн.

Після проведення прилюдних торгів, за яким позивачем був придбаний вказаний житловий будинок, державним виконавцем 26.10.2012 року був виданий акт про проведення прилюдних торгів по реалізації майна та 29.10.2012р. акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого нотаріусом було видано свідоцтво про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна, що було предметом іпотеки.

При зверненні до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо результатів виконавчого провадження, в межах якого було придбане майно, та зняття арешту, позивачу було зазначено, що оскільки вона не є стороною виконавчого провадження, тому правові підстави для надання запитуваної інформації - відсутні. Крім того, повідомлено про неможливість здійснення перевірки законності дій державного виконавця та невжиття останнім заходів з припинення іпотеки та обтяження майна, оскільки виконавче провадження з виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва, в межах якого відбувалася реалізація майна, в 2015 році передано до архіву та в наступному, в установленому законом порядку знищене. В зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про припинення арешту майна боржника.

Посилаючись на те, що існування накладеного арешту на належне позивачу нерухоме майно в межах фактично виконаного на сьогодні виконавчого провадження, яке завершене та знищене, позбавляє її можливості реалізувати право власності на нерухоме майно, позивач вважає, що єдиним правовим способом захисту її прав відповідно до положень ст.16 ЦК України та ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» буде зняття в судовому порядку арешту з належного нерухомого майна та виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Врадій Л.М. надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна, що було предметом іпотеки, нотаріально посвідченого 29.10.2012р. приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владовою І.О., на праві приватної власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . Право власності на будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно 13.05.2013р.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів вбачається, що на житловий будинок накладений арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 29116574, виданої 13.09.2012р. заступником начальника відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції Пухтій С.М., зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.09.2012р. за №12992415, №12992436 реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі заяви відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, власник: ОСОБА_2 .

Крім того, в реєстрі за реєстраційним номером №7502249 зареєстрована заборона на нерухоме майно, 03.07.2008р., реєстратор приватний нотаріус Омельчук І.М., підстава обтяження: договір іпотеки, 1301, 03.07.2008р., приватний нотаріус І.М., ЗАТ «ОТП Банк», об`єкт обтяження житловий будинок: АДРЕСА_1 , номер РПВН:6594407, власник ОСОБА_2 ; в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним №7502382, зареєстровано тип обтяження «іпотека», 18.12.2010р., реєстратор приватний нотаріус Бондар І.М., підстава обтяження: договір відступлення права вимоги, 9590, 10.12.2010р. приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., об`єкт обтяження житловий будинок: АДРЕСА_1 , номер РПВН:6594407, іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна», іпотекодавець: ОСОБА_2 , розмір основного зобов`язання: 25000 доларів США, строк виконання 06.07.2023.

Вказаний будинок позивачем ОСОБА_1 було придбано на прилюдних торгах по реалізації предмета іпотеки в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 12.10.2010 р. Центральним районним судом м.Миколаєва №ц2-805/10 про стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_2 заборгованості по кредиту на загальну суму 162 594 грн. 05 коп. та судові витрати в розмірі 1745,94 грн.

Після проведення прилюдних торгів, за яким позивачем був придбаний вказаний житловий будинок, державним виконавцем 26.10.2012 року був виданий акт про проведення прилюдних торгів по реалізації майна та 29.10.2012р. акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого нотаріусом було видано свідоцтво про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна, що було предметом іпотеки.

Однак при зверненні позивача до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо результатів виконавчого провадження, в межах якого було придбане майно, та зняття арешту, позивачу було повідомлено, що виконавче провадження з виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, в межах якого відбувалася реалізація майна, в 2015 році передано до архіву та в наступному, в установленому законом порядку знищене.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до положень статей 447, 451 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Саме такий висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18).

Наявність записів в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону та арешт належного позивачу майна, в межах виконавчого провадження, в якому позивачем було придбане майно та яке насьогодні знищене, що унеможливлює державного виконавця вчинити певні дії, та наявність запису в Державному реєстру іпотек майна, яке позивачем придбане з прилюдних торгів в порядку продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах порушують право власності позивача, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користування своїм майном.

Позов про усунення перешкод у користування майно є за своєю суттю негаторним позовом, та відповідно до ст.19 ЦПК України повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Саме у порядку цивільного судочинства, власник майна, може вимагати усунення перешкод у користування майном та скасування відповідних записів у Реєстрі. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права і виникають з цивільних правовідносин, тому відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 по справі № 372/2904/17-ц

Як було встановлено в судовому засіданні, вказаний будинок позивачем було придбано на прилюдних торгах по реалізації предмета іпотеки в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 12.10.2010рр. Центральним районним судом м.Миколаєва №ц2-805/10 про стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_2 заборгованості по кредиту на загальну суму 162 594 грн. 05 коп. та судові витрати в розмірі 1745,94 грн.

Після проведення прилюдних торгів, за яким позивачем був придбаний вказаний житловий будинок, державним виконавцем 26.10.2012 року був виданий акт про проведення прилюдних торгів по реалізації майна та 29.10.2012р. акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого нотаріусом було видано свідоцтво.

Відповідно до ст..50 Закон України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, який був чинний на момент виникнення у позивача права власності на житловий будинок при завершенні виконавчого провадження - арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 57 ч. 1 Закону № 606-XIV, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах.

Згідно п. 29 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу.

Однак після продажу ДВС предмету іпотеки на прилюдних торгах, державним виконавцем не було знято заборону з житлового будинку, придбаного позивачем на публічних торгах.

Разом з тим згідно з Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 р. № 2274/5 (надалі - Порядок № 2274/5) та насьогодні діючими Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженим наказом Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5 - щодо передачі в архів завершених виконавчих проваджень та їх подальшого знищення - визначено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, складає 3 роки.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно положень ст.50 Закону України « Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем. Згідно ч. 5 та ч.6 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача.

Право власності на спірне нерухоме майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 , набуте позивачем у спосіб визначений законом, шляхом придбання його на прилюдних торгах, а тому позивач, як власник майна має право вимагати усунення порушення її прав на вказане майно шляхом зняття з нього арешту, накладеного в межах виконавчого провадження на забезпечення виконання грошових зобов`язань колишнього власника майна ОСОБА_2 перед АТ«ОТП Банк», який відступив свої вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та виключення відомостей з Реєстру заборон та іпотек.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд

ухвалив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вознесенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом знаття арешту з нерухомого майна, виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття арешту з нерухомого майна, виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек щодо належного ОСОБА_1 житлового будинку, розташованому за адресою в АДРЕСА_1 , а саме:

- скасувати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно: реєстраційний номер

обтяження №7502249, 03.07.2008р., реєстратор приватний нотаріус Омельчук І.М., підстава обтяження: договір іпотеки, 1301. 03.07.2008р. обтяжувач ЗАТ «ОТП Банк», об`єкт обтяження житловий будинок: АДРЕСА_1 , номер РПВН:6594407, власник ОСОБА_2 ;

- зняти обтяження виду арешт нерухомого майна, який був накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 29116574. виданої 13.09.2012р. заступником начальника відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції Пухтій С.М., зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.09.2012р. за реєстраційними номерами: №12992415, №12992436 реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі заяви відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, власник: ОСОБА_2 ;

виключити з Державного реєстру іпотек запис за реєстраційним №7502382, про обтяження у виді «іпотека». 18.12.2010р., реєстратор приватний нотаріус Бондар І.М., підстава обтяження: договір відступлення права вимоги, 9590, 10.12.2010р. приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., об`єкт обтяження житловий будинок: АДРЕСА_1 . номер РПВН:6594407, іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна», іпотекодавець: ОСОБА_2 , розмір основного зобов`язання: 25000 доларів США, строк виконання 06.07.2023.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2020 року.

Суддя М.М. Ротар