17.11.2020 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7463/20
Провадження № 2-з/644/89/20
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2020 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 100, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович ( АДРЕСА_2 ), в якій просить визнати таким що не підлягає виконаннюв иконавчий напис №25208 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла по договору кредиту №811А01 від 27.09.2013, у розмірі 79 503 гривень 11 копійок.

Разом із зазначеним позовом заявник звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинений 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №25208 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" грошових коштів у сумі 79 503,11 грн.

Сторони у судове засідання не викликались, що не суперечить приписам ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову, з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Враховуючи, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків, а також те, що вжитий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами і має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 150-153, 353 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинений 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №25208 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк» місцезнаходження - м. Київ, вул.Саксаганського б.№105 (правонаступник - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» Місцезнаходження: 03150 м.Київ, Голосіївський район, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) грошових коштів у сумі 79503,11 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Київського міського нотаріального Чуловському В.А. ( АДРЕСА_2 ) для виконання, учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Вступну та резолютивну частину ухвали складено 17.11.2020. Повний текст ухвали складено 23.11.2020.

Суддя Попова В.О.