Провадження № 2/947/4095/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Луняченка В.О.

при секретарі - Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

28.09.2020 року з позовом про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 до суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мотивуючи позов тим, що вони є власницями квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 власник 1/3 частини квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2004 року, а ОСОБА_2 є власником 2/3 частин, з яких 1/3 їй належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2004 року та 1/3 на підставі договору дарування від 25.05.2016 року. З 11.11.2003 року в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_3 , що є колишнім власником 1/3 частини зазначеної вище квартири та батьком ОСОБА_2 , однак з грудня 2013 року останній в квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі не знаходяться, з місця реєстрації не виписаний, що зумовило звернення позивачів до суду з дійсним позовом.

До судового засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях позивачі та відповідач розпорядилися на свій розсуд.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2004 року виданого Управлінням житлово- комунального господарства Одеської міської ради належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 , 2/3 цієї ж квартир належить її дочці ОСОБА_2 , з яких 1/3 праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2004 року виданого Управлінням житлово- комунального господарства Одеської міської ради, та 1/3 на підставі договору дарування від 25.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сизоненко Д.В., який зареєстрований в реєстрі за №1675, що також підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідач, ОСОБА_3 , який є колишнім чоловіком ОСОБА_1 , шлюб з яким розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25.09.2013 року за № 520/9658/13-ц, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11.11.2003 року, що вбачається з листа відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, однак останній за вказаною адресою з грудня 2013 року не проживає, особистих речей не має, про що свідчить акт про не проживання від 12.08.2020 року, який міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав з України на постійне місце мешкання до м. Мурманськ Російської Федерації, що підтверджено його особистою заявою до ГУ ПФУ в Одеській області від 11.07.2015 року, у зв`язку з чим, його пенсійну справу було направлено за належністю до його місця мешкання.

Реєстрація відповідача за зазначеною адресою чинить перешкоди позивачам у користуванні їх власністю в повній мірі, як то передбачено вимогами чинного законодавства.

Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивачів, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а також факт реєстрації відповідача перешкоджає власникам нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, судом встановлено, що позивачі у визначеному законодавством порядку набули право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачів у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.12,13, 259, 263-268,ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 місце реєстрації АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Луняченко В. О.