печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3885/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Бурому Є.В., за участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в міста Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

вирішив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача, просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, їх спільна від шлюбу із ОСОБА_1 дитина знаходиться на його утриманні, відповідач в червні 2016 р. зібрала речі та пішла із квартири, не піклується про духовний та фізичний розвиток сина, не цікавиться його життям.

Ухвалою суду від 01.02.2019 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.02.2020 р. закрито підготовче провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву.

10.06.2020 р. матеріали справи передані судді Волковій С.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями).

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Волкової С.Я. від 17.06.2020 р. позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до свого провадження, судове засідання призначено на 11:00 год. 21.07.2020 р.

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в міста Києві державної адміністрації звернулася до суду із заявою про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 21.07.2020 р. об 11:00 год. позивач ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, судове засідання відкладено на 31.08.2020 р. на 09:00 год.

14.08.2020 р. від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, представника позивача.

У судовому засіданні 31.08.2020 р., проведеному за участі позивача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , позивач, його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, за їх клопотанням у судовому засіданні оголошено перерву на 14.09.2020 р. на 10:00 год.

У судове засідання 14.09.2020 р. о 10:00 год. позивач ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 19.10.2020 р. на 10:00 год.

У судове засідання 19.10.2020 р. о 10:00 год. позивач ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, суд, враховуючи клопотанняпредставника позивача ОСОБА_5 від 14.08.2020 р., ухвалив розглядати справу за відсутності позивача ОСОБА_3 , його представника, оскільки учасник справи, його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору та, вислухавши відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків.

З метою забезпечення однакового та правильного застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав Пленум Верховного Суду України постановив дати судам роз'яснення, згідно яких: при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України і додержувати норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, законів України від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» та від 23.06.2005 р. № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р. (набрала чинності для України 27.09.1991 р.), Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р. (набрала чинності для України 14.04.1995 р.) і Протоколу до неї 1997 р. (набрав чинності для України 17.09.1999 р.); Положення про Державний департамент з усиновлення та захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2006 р. № 367; інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини, усиновлення, опіки і піклування (пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей (пункт 15 означеної постанови Пленуму Верховного Суду України).

Так, згідно частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_3 свої вимоги про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовує пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України.

Втім згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років.

Суд, враховуючи, що Сімейним кодексом України регламентований чіткий порядок звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав одним з батьків, опікуна, піклувальника, особи, в сім`ї якої проживає дитина, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, в якому вона перебуває, органу опіки та піклування, прокурора, а також самої дитини, яка досягла чотирнадцяти років, регламентований порядок підстав позбавлення батьківських прав, а аналіз положень означеної норми кодексу вказує, що досягнення дитиною вісімнадцяти років виключає наявність правових підстав для прийняття будь-якого рішення.

Суд, враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг вісімнадцяти років, у задоволенні позову ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», статтями 141, 150, 153, 157, 164, 165, 166, 171, 181 Сімейного кодексу України, статтями 1-23, 76-81, 95, 131, 141, 258-259, 264-265, 280-282, 352, 353, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в міста Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду».

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНКПП: НОМЕР_2 ).

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в міста Києві державної адміністрації (01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 15, ).

Повний текст рішення складено 20.11.2020 р.

Суддя Волкова С.Я.