печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 рокуПечерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Бурому Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», особа, дії якої оскаржуються: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: стягувач - Акціонерне товариство «Правекс Банк»,

встановив:

24.09.2020 р. представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2007 р. у цивільній справі № 6-2593/07 звернувся до суду зі скаргою, просить визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна від 23.11.2010 р., винесену Відділом державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі, правонаступником якого є: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Кримської філії державного підприємства «Інформаційний центр», індексний номер: 10523043 від 23.11.2010 р. 16:38:26, припинити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстрацію відомостей про державну реєстрацію обтяжень. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що у Відділі державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі перебувало виконавче провадження № 5784905 з примусового виконання виконавчого листа №6-2593/07, виданого Печерським районним судом м. Києва 30.08.2007 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» 4 685,62 грн заборгованості за кредитним договором, 478,78 грн третейського збору; зазначене виконавче провадження було закінчено 21.10.2010 р. у зв`язку з фактичним виконання у повному обсязі. ОСОБА_1 про наявний арешт нерухомого майна дізнався 14.09.2020 р. у приватного нотаріуса, саме з 14.09.2020 р. у боржника виникло право на подання протягом десятиденного строку скарги з даних підстав.

В судове засідання представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

В судове засідання Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явилося, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлене.

В судове засідання стягувач - Акціонерне товариство «Правекс Банк» не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка представника стягувача, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, скаргу представник боржника, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2007 р. задоволено заяву Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк», видано виконавчий документ (виконавчий лист) за рішенням Постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 06.04.2007 р. у справі № 7685 за позовом Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» стягнуто 4 685,62 грн заборгованості та 486,78 грн третейського збору.

Лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 23057/12.4-25 від 18.09.2020 р. свідчить про те, що відповідно до вимог пункту 4 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5) виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією України, здійснюється відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Згідно наданої інформації відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) фактично виконавчі провадження, які перебували на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, в тому числі відносно стягнення з ОСОБА_1 , до відділу не передавалися та у встановленому законодавством порядку не відновлювалися. Відповідно до даних АСВП встановлено, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі перебувало виконавче провадження № 5784905 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2007 р. № 6-2593, боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» боргу у розмірі 5 172,40 грн, дата відкриття: 21.10.2010 р., стан виконавчого провадження: закінчено 21.10.2020 р. на підставі пункту 8 частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV від 21.04.1999 р.).

Згідно пункту 8 частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час здійснення відповідної виконавчої дії, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час здійснення відповідної виконавчої дії, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна, керуючись статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив дати судам роз`яснення.

Згідно абзаців першого, п`ятого пункту 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист прав здійснюється у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

З метою усунення недоліків у розгляді скарг, а також роз`яснення питань, що виникли у суддів, забезпечення правильного й однакового застосування відповідного законодавства, керуючись статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив дати судам роз`яснення.

Згідно абзацу четвертого пункту 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно абзацу другого пункту 11, абзацу першого пункту 12 означеної постанови боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадових особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення.

Суд, враховуючи, викладене, ту обставину, що виконавче провадження закінчено 21.01.2020 р. фактичним виконанням боржником у повному обсязі, постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі про накладення арешту була винесена в часі пізніше, тобто після закінчення виконавчого провадження, така постанова підлягає скасуванню.

Представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , звертаючись в порядку судового контролю за виконанням рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2007 р. у цивільній справі № 6-2593/07 зі скаргою, просить також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Кримської філії державного підприємства «Інформаційний центр», індексний номер: 10523043 від 23.11.2010 р. 16:38:26, припинити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстрацію відомостей про державну реєстрацію обтяжень, втім згідно пункту 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна від 23.11.2010 р., винесену Відділом державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі у виконавчому провадженні № 5784905 з примусового виконання виконавчого листа № 6-2593/07, виданого Печерським районним судом м. Києва 30.08.2007 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» 4 685,62 грн заборгованості за кредитним договором, 478,78 грн третейського збору.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Волкова С.Я.