Справа № 653/2429/20
Провадження № 2/653/827/20
11 листопада 2020 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Делалової О.М., секретаря судових засідань Мироненко Т.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2006 року позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який не є членом її родини і фактично не проживає у цьому будинку з квітня 2006 року. Місце перебування відповідача позивачеві не відоме, зв`язків з ним вона не підтримує, добровільно знятися з реєстрації в будинку належного позивачеві відповідач наміру не має.
Тому, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 повністю підтримали заявлені позовні вимоги і просили суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Суд за згодою позивача на підставі ст. 280-289 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2418 позивачеві належить право на спадковий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З долучених до позову матеріалів вбачається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 ,1993 року народження.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання у вищевказаному житловому будинку - ОСОБА_3 дійсно зареєстрований у вказаному будинку, але жодного дня в ньому не проживав і на даний час не проживає. Вказаний факт встановлено на підставі пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 громадян, які тривалий час мешкають по сусідству з ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю.
Таким чином, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне його перебування на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати позивач не бажає стягувати з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст.16,319,321,391 ЦК України, ст. ст.71,72,150 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352, 354 ЦПК України) до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова