РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - Божко В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Пасенової К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - адвоката Клімаш Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) (м. Харків, вул. Студентська, 5/6), служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (м. Харків, вул. Чернишевська, 55) про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Клімаш Андрія Сергійовича до відповідача ОСОБА_2 , третя особи: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків), служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова у справі № 2-888/08/17, на утримання сина - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з «1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В обґрунтування посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . 24.11.2009 шлюб між ними було розірвано. Рішенням Київського районного суду м. Харкова, що набрало законної сили 11.02.2008, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2007 до повноліття сина ОСОБА_3 . На підстави рішення було видано виконавчий лист, який з березня 2008 року знаходиться на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків). Починаючи з травня 2010 року позивач добровільно сплачував аліменти, а працевлаштувавшись, звертався із заявами про утримання аліментів із заробітної плати, чим забезпечував належне виконання своїх зобов`язань за рішенням Суду. 04.10.2014 позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , про що Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано відповідний актовий запис. ІНФОРМАЦІЯ_4 в шлюбі у Позивача народилась дитина - син ОСОБА_6 . Зазначає, що з народженням другої дитини, яка також потребує належного утримання, подальша сплата аліментів ОСОБА_1 у розмірі, визначеному рішенням Суду, є неможливою. Дитина, народжена у другому шлюбі позивача, потребує регулярної медичної допомоги та утримання дитини призводить до значних матеріальних витрат: витрати на забезпечення належних умов життя, на оздоровлення та інше. Посилається на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 2 318 (дві тисячі триста вісімнадцять гривень 00 копійок). Таким чином, вважає, що аліменти на утримання сина позивача - ОСОБА_3 , повинні становити 50 відсотків прожиткового мінімуму, що становить 1 159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, до суду надано заяву від представника позивача про слухання справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про слухання справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах поданих нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.11.2009 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, актовий запис № 525.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2007 до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.ч. 8-9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 8 Закону України 71 «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтю 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що підставою, через яку представник позивача звернувся до суду є той факт, що позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04.10.2014 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 1339.

В шлюбі у них народилась дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує регулярної медичної допомоги, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні виписки із медичної карти амбулаторного хворого, та його утримання призводить до значних матеріальних витрат.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з «1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 180-182, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 45, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - адвоката Клімаш Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) (м. Харків, вул. Студентська, 5/6), служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (м. Харків, вул. Чернишевська, 55) - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова у справі № 2-888/08/17, на утримання сина - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з «1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3

Суддя В.В. Божко