Справа № 373/3168/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

19 листопада 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (стягувач), ОСОБА_1 (боржник) про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на наступні обставини.

03.04.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення по справі № 373/3168/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 92017 від 22.07.2010 року з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк».

23.06.2020 року між АТ «Дельта Банк» (надалі - Банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № № 92017 від 22.07.2010 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (надалі - новий кредитор) .

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що є всі підстави для заміни стягувача по цій справі його правонаступником ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

На виконання рішення суду по даній справ від 03.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчі листи.

Банк звернувся до Органу ДВС з заявою про примусове виконання вищезазначеного рішення.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника було завершено.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.

Згідно Акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів передані Банком до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не були, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті. Таким чином, оригінали виконавчих листів щодо стягнення на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо Боржника не відомо та можливість їх встановлення відсутня. Отже, виконавчі документи стягувачем втрачено. Зазначив, що право отримання стягувачем дублікату виконавчого документа не залежить від причин втрати виконавчого документа.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України для видачі дублікату виконавчого документа достатньо заяви стягувача про втрату виконавчого документа, що подана до суду в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 за № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку.

Згідно з п. 6 ст. 2 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) ліквідація банку це процедура припинення діяльності банку відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону з дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та оранів контродю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу.

Повноваження органів управління банку, що ліквідується, покладаються на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд). З аналізу норм Закону, зокрема п. 8 ст.4, п. 2 ст. 48 випливає, що основною функцією Фонду в процесі ліквідації банків є організація відчуження всіх активів і зобов`язань непплатоспроможного банку до яких входять і права вимоги за кредитними договорами.

Продаж кредитних портфелів здійснюється Банком великими обсягами - тисячами кредитів, що передбачає підготовку та передачу дуже великої кількості документів.

Все це виплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та порушення процесуальних строків.

Рішення суду від 03.04.2015 року, яке ухвалив Білоцерківський міськрайонний суд Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості Заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.

Таким чином, перебування АТ «Дельта Банк» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Просив суд замінити стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» ( ) у справі № 373/3168/14-ц, видати дублікати виконавчих листів та поновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів (а.с.89-91).

Ухвалою судді від 13 жовтня 2020 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було залишено без руху (а.с. 114-115).

Ухвалою судді від 09 листопада 2020 року було прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа та призначено судовий розгляд справи на 19 листопада 2020 року о 15 год. 00 хв . (а.с. 101).

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання свого представника не направило, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. В прохальній частині заяви просив розглянути заяву без участі представника заявника в судовому засіданні.

Заінтересована особа ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку.

Отже, сторони до суду не з`явилися, про день і час розгляду заяви були належним чином повідомлені, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчих листів, видачу дублікатів виконавчих листів.

.Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 373/3168/14-ц № провадження 2/357/981/15, вважає, що заява ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2015 року у справі № 373/3168/14-ц № провадження 2/357/981/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3756887 грн. та по 375,69 грн. судового збору ( а. с. 79-82 ).

На виконання вищевказаного рішення, судом було видано виконавчий лист, який 18 лютого 2016 року, за заявою представника ПАТ «Дельта Банк» від 11 лютого 2016 року (а.с. 86) був направлений поштовим відправленням на адресу для кореспонденції вказану в заяві (а.с. 88).

23 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір № 2268/К про відступлення прав вимоги (а.с. 95-96) .

Згідно вказаного договору про відступлення прав вимоги, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває належні Банку права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (надалі Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами,(договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно виписки з Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 2268/К від 23 червня 2020 року, боржник ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.07.2010 року № 92017 (а.с. 98).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, які є фізичною чи юридичною особою і мають вчинити певні дії. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Як визначено у ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 № 6-1355/10.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» в частині заміни сторони виконавчого провадження є такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заявника ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа, слід зазначити наступне.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року N606-XIV із змінами, що діяв на час набрання судовим рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі № 373/3168/14-ц становив до 03 квітня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З судової практики поважними причинами для поновлення строку здебільшого визнаються отримання не з вини стягувачів виконавчих листів після закінчення пред`явлення їх до виконання.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі N 474/783/17, провадження N 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі N 2-504/11, провадження N 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі N 2-824/2009, провадження N 61-5388св18.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Дельта Банк», яке було відкрито 28 вересня 2016 року -завершено, відкриті виконавчі провадження відсутні. (а.с. 103).

В обґрунтування вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» зазначив обставину запровадження у жовтні 2015 року процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк", яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій фонду з відчуження великої кількості активів. Але, зазначене не може розцінюватися судом, як поважні обставини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження (п. 16 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07 лютого 2014 року).

Заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема первісним кредитором

Таким чином, з врахуванням вимог ч.1 ст. 517 ЦК України, якою встановлено обов`язок первісного кредитора передати новому кредиторові інформацію яка є важливою для здійснення прав, що передаються, та того, що дану заяву новим кредитором подано через чотирі роки після закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання, суд вважає причини пропуску даного строку неповажними.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року п.37).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Окрім того, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліта Фінанс» не надав суду доказів втрати виконавчого листа по справі № 373/3168/14-ц, який був виданий судом ще у 2016 році.

З поданої заяви неможливо встановити не лише факт його втрати, а й відповідні обставини, які цьому передували.

Відсутність відповідного запису в Акті приймання-передачі оригіналів договорів фізичних осіб від 23 червня 2020 року, жодним чином не свідчить про їх втрату. Укладаючи з АТ «Дельта Банк» 23 червня 2020 року Договір про відступлення прав вимоги №2268/К ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не було позбавлено можливості з`ясувати у АТ «Дельта Банк» місце знаходження вказаного виконавчого листа.

З огляду на вище викладене, аналізуючи викладені обставини та докази, суд дійшов висновку, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не надав доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт його втрати, а тому в частині задоволення вимог заявника щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 373/3168/14 -ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 92017 від 22.07.2010 року з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» та видачу його дублікату, суд вважає за необхідне відмовити.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 13, 263, 265, 273, 353, 354, 442, 433, 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положен ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, - задовольнити частково.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, 01133, м. Київ, вул. Щорса, б. 36-Б) на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» ( , 79005, м. Львів, вул. Миколи Вороного, буд. 2 ) у справі № 373/3168/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 92017 від 22.07.2010 року з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк».

В задоволенні інших вимог, - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією ЦПК від 15.12.2017 року.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов