Справа № 472/881/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

зацікавлена особа ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу представника боржника Венделя О.М., в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Легкої Ольги Володимирівни,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2020 року представник боржника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Легкої Ольги Володимирівни.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у Веселинівському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №62180218 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

10 серпня 2020 року ним на адресу Головного державного виконавця Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкої О.В. було спрямовано клопотання про надання Розрахунку про заборгованість ОСОБА_1 у ВП №62180218, з урахуванням наданих до клопотання копій квитанцій та раніше наданими розписками.

Але, до цього часу вказаний Розрахунок не надано, хоча відповідно до вимог ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен бути наданим не пізніше 14.08.2020 року.

Вважає, що така бездіяльність державного виконавця в реалізації наданих йому повноважень зі здійснення заходів з примусового виконання рішення є неправомірною, такою, що порушує права боржника.

В судовому засіданні представник Скаржника Вендель О.М. скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в скарзі.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу свого представника підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні Головний державний виконавець Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легка О.В., з урахуванням відзиву на скаргу від 17.11.2020 року, вказала, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки звернення адвоката Венделя О.М. від 10.08.2020 року не відповідає вимогам адвокатського запиту визначеного ЗУ «Про адвокатуру», тому дане звернення розглянуто в межах ЗУ "Про звернення громадян" та надано відмову у наданні розрахунку заборгованості, так як, адвокат Вендель О.М. не є стороною виконавчого провадження. Таким чином, керуючись ст.ст. 15, 16 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 238 ЦК України, ст. 62 ЦПК України просила відмовити в задоволенні скарги.

Суд, заслухавши представника скаржника ОСОБА_2 та скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Легку О.В. вивчивши матеріали скарги дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Веселинівському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №62180218 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

10 серпня 2020 року представником скаржника - адвокатом Венделем О.В. на адресу Головного державного виконавця Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкої О.В. в порядку ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" було спрямовано клопотання про надання Розрахунку про заборгованість ОСОБА_1 у ВП №62180218, з урахуванням доданих до клопотання копій квитанцій та раніше наданими розписками.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 71 Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до ч. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Тобто, ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень прямо визначено обов`язок Виконавця повідомляти боржника про розрахунок заборгованості.

Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 4 ст. 16 ЗУ "Про виконавче провадження" сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.

Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з частиною 4 статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Аналогічними є приписи статті 14 Правил адвокатської етики відповідно до яких адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір.

Разом з цим, статтею 15 Правил адвокатської етики визначено, що договір про надання правової допомоги може укладатись клієнтом або на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому правничої (правової) допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон.

Тобто, державний виконавець не надаючи адвокату Венделю О.М. Розрахунку про заборгованість ОСОБА_1 у ВП №62180218 не врахувала положення ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", який визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, та в яких зазначається, що договір про надання правової допомоги може укладатись на користь клієнта за його згодою іншою особою, яка діє в його інтересах.

На підтвердження своїх повноважень адвокат Вендель О.М. надав державному виконавцю копію Ордеру серії ЛГ №000300 на надання правової допомоги, копію Договору №б/н від 07.07.2020 року, укладеного в інтересах ОСОБА_1 його матір`ю - ОСОБА_6 , яким адвокату Венделю О.М. надано право представляти інтереси ОСОБА_1 у всіх державних органах та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі в суді та в органах державної виконавчої служби, та копію Згоди ОСОБА_1 на представлення його інтересів в справі №472/551/20 та у виконавчому провадженні №62180218.

Крім того, в судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 особисто підтвердив, що адвокат Вендель О.М. є його представником, з яким його матір від його імені уклала договір про надання правової допомоги.

На момент постановлення вказаного рішення державний виконавець листом №9156 від 07.09.2020 року повідомила адвоката Венделя О.М., що нею не приймають документи які були надані адвокатом на підтвердження своїх повноважень, а тому його звернення не може бути розглянуте.

Тобто фактично відмовила адвокату у надані вищевказаного Розрахунку. Про те на момент подання даної скарги, відповіді не було, а тому суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимоги скаржника щодо бездіяльності головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Легкої О.В. та порушення строків надання довідки про наявність заборгованості боржнику.

Щодо вимоги про зобов`язання державного виконавця надати Розрахунок про заборгованість з урахуванням раніше наданих копій квитанцій та розписок, суд прийшов до переконання, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 цієї статті.

Частиною 8 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд не в змозі зобов`язати державного виконавця врахувати чи не врахувати раніше надані квитанції та розписки про спалату конкретних сум в рахунок заборгованості по аліментам, про те під час спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, у своєму рішенні про визначення розміру заборгованості по аліментам на конкретну дату, суд самостійно може прийняти чи не прийняти відповідні квитанції та розписки, як докази сплати аліментів стягувачу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, без зобов`язання державного виконавця враховувати раніше надані копії квитанцій та розписку під час визначення заборгованості розміру аліментів

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-261, 263-265, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника боржника Венделя О.М., в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Легкої Ольги Володимирівни - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Легкої Ольги Володимирівни щодо нерозгляду клопотання від 10.08.2020 року та ненадання Розрахунку про заборгованість ОСОБА_1 у ВП №62180218.

Зобов`язати головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Легку Ольгу Володимирівну надати Розрахунок про заборгованість ОСОБА_1 у ВП №62180218.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Ухвала суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Повний текст ухвали складено 20.11.2020 року.