провадження №: 2-з/752/410/20
У Х В А Л А

Іменем України

29.10.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про визнання припиненим основного зобов`язання та договорів іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про визнання припиненим основного зобов`язання та договорів іпотеки.

Разом із поданням позовної заяви, представник позивача звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить: до розгляду справи по суті заборонити Акціонерному товариству «Альфа-Банк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження предмету іпотеки:

- за іпотечним договором №105/24-132 від 22.05.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на даний момент АТ «Альфа-Банк») посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу Прожуган М.А., та зареєстрованого в реєстрі №3534, а саме щодо квартири, під номером АДРЕСА_1 ;

- за іпотечним договором №105/24-131-8 від 22.05.2008 року, укладеного між майновим поручителем ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на даний момент АТ «Альфа-Банк») посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу Прожуган М.А., та зареєстровано в реєстрі №3550, а саме щодо будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати стягувачем - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), а боржником - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100).

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що 22 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії №105/6-209-8. Представник позивача зазначає, що останній платіж щодо оплати тіла кредиту за договором відновлюваної кредитної лінії №105/6-209-8 від 22 травня 2008 року укладеним між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на даний момент Акціонерне товариство «Альфа-банк») та ОСОБА_1 , остання здійснила 14.11.2008 року, а за визначенням п.4.4. Кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 календарних днів після невиконання або неналежного виконання умов Кредитного договору, тобто взаємні права і обов`язки у банку та позичальника припинились 13.02.2009 року, також фактично припинилась дія кредитного договору, а разом з ним - зобов`язання сторін, що існували протягом дії договору кредиту. Представник позивача вказує, щ о основне зобов`язання за кредитним договором є припиненим з 13.02.2009 року, то і похідне зобов`язання у вигляді іпотечного договору №105/24-132-8 за умовами, якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру, під номером АДРЕСА_1 та іпотечного договору №105/24-131-8, за умовами якого майновий поручитель ( ОСОБА_3 ) передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - є таким, що припинилось.

Крім того, представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки, у зв`язку з чим представник позивача змушений звернутися до суду із вказаною заявою про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву відмовити в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо визнання припиненим основного зобов`язання та договорів іпотеки.

Разом з цим, представник позивача в заяві про забезпечення позову просить визнати стягувачем - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), а боржником - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100). Однак чинним законодавством такого виду забезпечення позову не передбачено, а зважаючи на принцип диспозитивності, суд не може виходити за межі вимог.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 150 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про визнання припиненим основного зобов`язання та договорів іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур