Справа № 594/1379/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2016 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Поряд з тим, зазначила, що тривалий час, близько двох років, як сімейне життя між ними погіршилось, стали виникати постійні суперечки через різні погляди на життя. Сам же відповідач постійно ображав її, обзивав непристойними словами, і часто при таких конфліктах, був присутній їх син. Як наслідок, відповідач з жовтня 2019 року проживає окремо, у своїх батьків у м.Хоростків, з яким спілкується дуже рідко і то з приводу дитини. Таких спілкувань протягом року було близько десяти. За час окремого проживання, вони стали чужими людьми, будь які почуття у неї до відповідача відсутні.

За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у визначений в ухвалі про відкриття провадження строк подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що дійсно на даний час шлюб фактично розпався, сторони тривалий час разом не проживають. Твердження позивача, що шлюб розпався через постійні суперечки, його образи позивача непристойними словами, при яких був присутній їх син, є неправдою. Він ніколи не використовував непристойних слів і не влаштовував сварок при дитині. 01.02.2019 року через скрутне матеріальне становище, оскільки в селі не було роботи, він влаштувався на роботу в м.Хоростків, і там проживав. По можливості приїжджав до дружини і сина, підтримував фінансово. Але за час окремого проживання вони з позивачем стали чужими людьми, стосунки почали погіршуватися через різні погляди на життя і в них немає спільних планів щодо подальшого сімейного життя. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим і не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Відповідь на відзив від позивача не надходила.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 01 жовтня 2016 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 01 серпня 2016 року у Сапогівській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 04. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « ОСОБА_1 ». Від шлюбу мають одну дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі разом не проживають, спільного бюджету та господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам.

Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 серпня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 04 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: