Справа №717/1136/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій, з врахуванням уточнених вимог, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 03.03.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.03.2009 року, про що складено відповідний актовий запис № 305. Після розірвання шлюбу повернути позивачці дошлюбне прізвище „ ОСОБА_3 . Стягнути з відповідача сплату судового збору.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася та надіслала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 03 березня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №305. Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виданим 03 березня 2009 року на бланку серії НОМЕР_1 .

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Суд вважає, що вимога позивачки про „повернення їй дошлюбного прізвища „ ОСОБА_3 не є позовною вимогою в розумінні пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Суд вважає, що у рішенні суду в даному випадку не може бути зазначено про вибір позивачкою прізвища. Зокрема вказівка про зазначення у рішенні суду про розірвання шлюбу про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, міститься у ч.8 ст. 294 ЦПК України. Стаття 294 ЦПК України встановлює порядок розгляду справ окремого провадження. Однак дана справа розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище. Закон України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану, а саме ст. 15 встановлює, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Згідно до пункту 22 підрозділу 3 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 №3307/5, той із подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Згідно до ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином , рішення суду про розірвання шлюбу є достатньою правовою підставою для відновлення дошлюбного прізвища, тим з подружжя, який бажає його відновити.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265,280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області, про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,, який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 03 березня 2009 року, актовий запис за № 305 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 26 листопада 2020 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: