н/п 2-з/490/154/2020 Справа № 490/7508/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Миколаївобленерго" Філія Миколаївського району Південного округу про визнання протиправними дії,-

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати протиправним дії відповідача про розірвання договору №38/882 про постачання електричної енергії від 30.03.2016 р. і 01.12.2018 р. з ним, а також припинення відповідачем подачі електричної енергії об`єкту нерухомості по АДРЕСА_1 призначеної на 03.11.2020 р. та заборонити відповідачу розірвання договору №38/882 про постачання електричної енергії від 30.03.2016 р. і 01.12.2018 р., укладений між ПАТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 в односторонньому порядку, заборонити відповідачу відключення та припинення подачі електричної енергії призначеного на 03.11.2020 р. за об`єктом нерухомості і земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунутвання позову посилається на те, що за вказаною адресою постійно проживають в тому числі неповнолітні діти, отже вони залишаться без опалення в холоду пору року та фактично будуть позбавлені належних умов проживання. Також на розгляді в суді перебуває справа за його позовом щодо оспорювання набуття ОСОБА_2 , права власності на вказаний об`єкт нерухомості, отже такі дії останнього є неправомірними та передчасними.

Ухвалою від 09.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено в підготовче судове засідання.

В подальшому, 23.11.2020 року позивач подав позовну заяву в новій редакції, в якій пред`явив також вимоги до ОСОБА_2 як особи, за заявою якого як нового власника нерухомого майна відповідач АТ "Миколаївобленерго" вчиняє оскаржувані дії щодо розірвання договру постачання електричної енергії.

Ухвалою 12.11.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Миколаївобленерго" Філія Миколаївського району Південного округу про визнання протиправними дії.

25.11.2020 року позивач ОСОБА_1 , посилаючись на нові обставини, в тому числі відмову відповідача щодо припинення електропстачання за пред`явленням ухвали суду про відкриття провадження у вказаній цивільній справі, звернувся до суду з заявою, в якій просить суд заборонити АТ «Миколаївобленерго» Миколаївського району вчиняти дії щодо розірвання договору №38/882 про постачання електричної енергії від 30.03.2016 р. і 01.12.2018 р., укладеного між ним та ПАТ «Миколаївобленерго» та заборонити АТ «Миколаївобленерго» вчиняти дії щодо припинення та відключення постачання електричної енергії на об`єкт нерухомості за адресою адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс в АДРЕСА_1 .

Протоколом передачі судовох справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п.2 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ , напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain margin of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача , на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом враховано, що в проовадженні суду перебуває цивільна справа №490/10490/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності майна, а саме: адміністративно-побутового та торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,2518 га за цією адресою; та скасувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших державних реєстрів записи про право власності ОСОБА_3 ,С на вказані об`єкти нерухомого майна, тобто позивач оспорює правомірність набуття права власності ОСОБА_2 на вище вказаний обє`кт.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що вимоги про забезпечення позову підлягають частковому задоволенню лише шляхом заборони АТ «Миколаївобленерго» вчиняти дії щодо припинення та відключення постачання електричної енергії на об`єкт нерухомості за адресою адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс в АДРЕСА_1 , оскільки наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Отже, при обранні вказаного заходу забезпеченян позову суд також враховує, що такими заходами будуть захищені інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, проте не будуть порушені прваа та інтереси інших учасників справи.

Що стосується вимог про заборону АТ «Миколаївобленерго» Миколаївського району вчиняти дії щодо розірвання договору №38/882 про постачання електричної енергії від 30.03.2016 р. і 01.12.2018 р., укладеного між ним та ПАТ «Миколаївобленерго», то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки ним в заяві про забезпечення позову фактично заявлено вимогу тотожну позовній вимозі , однак згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі задовольнити частково.

Заборонити АТ «Миколаївобленерго» в особі АТ «Миколаївобленерго» філія Миколаївського району Південного округу вчиняти дії щодо припинення та відключення постачання електричної енергії на об`єкт нерухомості - адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс в АДРЕСА_1 .

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до АТ «Миколаївобленерго» в особі АТ «Миколаївобленерго» філія Миколаївського району Південного округу.

В задволенні інших вимог - відмовити.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО