Справа №949/1270/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Висоцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить встановити факт його постійного проживання з січня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю разом із ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельні ділянки, які розташовані на території Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та належали померлому. Заявник є спадкоємцем ОСОБА_2 по заповіту і на час відкриття спадщини постійно з ним проживав в його будинку по АДРЕСА_1 , оскільки останній через свій похилий вік не міг самостійно піклуватися про своє здоров`я. Для прийняття спащини, після смерті ОСОБА_2 , заявник звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом йому було відмовлено, оскільки факт його проживання разом із спадкодавцем на день смерті не підтверджено належними документами.

До початку розгляду справи від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника заінтересованої особи Висоцької сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт постійного проживання заявника разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого терміну до часу відкриття спадщини, а також пояснили, що він вів спільне господарство з ним та доглядав його до дня смерті.

Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09 вересня 2016 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

За життя ОСОБА_2 належали земельні ділянки, які розташовані на території Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, а саме: земельна ділянка розміром 0,16 га на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянка серії РВ №009365, яка розташована на території Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.5); земельна ділянка розміром 0,49 га на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянка серії РВ №039488, яка розташована на території Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.7); земельна ділянка розміром 0,96 га на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянка серії РВ №012039, яка розташована на території Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.8); земельна ділянка розміром 0,72 га на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянка серії РВ №012186, яка розташована на території Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.9).

Згідно довідки №238 від 30 червня 2020 року, виданої виконавчим комітетом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_1 , з січня 2010 року і до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом із ним без реєстрації в його будинку АДРЕСА_1 , вів з ним спільне господарство, провів його поховання та на сьогоднішній день користується земельними ділянками, які належали померлому (а.с.10).

Як вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №61112464 від 29 липня 2020 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.11).

Як вбачається із копії заповіту від 04 липня 2016 року, який посвідчений секретарем Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області Рудяк Петро Васильович земельні ділянки, які належать йому згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ №012186, №012039, №039488, №009365 від 01.03.2004 року заповів ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45889853 від 23 листопада 2016 року, до Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту (а.с.27).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

За змістом ст. 1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.10 ст. 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Таким чином відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Надані заявником докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заяви.

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, оскільки є передумовою реалізації заявником спадкоємцем права на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.

Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 без реєстрації на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Висоцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 в його будинку АДРЕСА_1 з січня 2010 року по 08 вересня 2016 року, тобто на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 25 червня 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: Висоцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області, с.Висоцьк Дубровицький район Рівненська область, .

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області І.В. Оборонова