2-3368/10
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Величко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Запоріжжя, матеріали цивільної справи № 2-3368/10 (номер провадження 2-п/328/16/20) за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-3368/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів адвоката Майсак В.О.,

представника позивача АТ «МетаБанк» Михайловського Д.С.,

встановив:

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.10.2010 року у справі № 2-3368/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначає, що 27 жовтня 2010 року Токмацьким районним судом Запорізької області було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 18991,96 грн., судовий збір в сумі 189,92 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 19301,88 грн.

Вказане судове рішення було отримано нею 25.09.2020 року в приміщенні суду.

Вважає заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.10.2010 року незаконним, невмотивованим та таким, що підлягає скасуванню за наступних підстав.

Приймаючи заочне рішення за відсутності відповідача, суд виходив з того, що вона була належно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, проте доказів того, що вона була належним чином повідомлена матеріали справи не містять. ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, на якому було ухвалено вказане заочне рішення та не повідомила про причини своєї неявки відносно цього засідання, виходячи з того, що не була належним чином повідомлена про дату проведення вказаного судового засідання. Жодним чином суд не повідомляв її про час та місце судового засідання, жодної судової повістки ОСОБА_1 отримано не було, також в матеріалах справи відсутні будь-які зворотні повідомлення про те, що вона сповіщена належним чином та не з`явилася до суду без поважної причини. Жодної судової повістки з моменту відкриття провадження по справі не було отримано ОСОБА_1 за її місцем проживання. Вона була позбавлена можливості ознайомитися зі змістом позовних вимог позивача, не могла надати суду докази та навести свої заперечення проти позовних вимог. В матеріалах справи не містяться зворотні повідомлення про те, що вона сповіщена належним чином та не з`явилася до суду; на її адресу не надходили будь-які судові повістки з приводу розгляду вказаної справи.

12.09.2020 року ОСОБА_1 отримала лист від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, яка направила їй для виконання та відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3368/2010 від 18.02.2020 року, що видав Токмацький районний суд Запорізької області. Після цього, 14.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Токмацького районного суду про отримання копії заочного рішення та 25.09.2020 року в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області отримала вказане заочне рішенн, лише 25.09.2020 року, ОСОБА_1 отримала можливість ознайомитися із змістом заочного рішення Токмацького районного суду від 27.10.2010 року, про яке раніше не знала.

Ознайомившись із заочним рішенням, ОСОБА_1 дізналася, що 11.09.2007 року між ПАТ «МетаБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 32-29-07/0014 МК, відповідно до якого, ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 16 500,00 грн. строком до 08.09.2009 року включно під зобов`язання своєчасно сплачувати частини суми кредиту та 31% річних за користування кредитом.

У разі невиконання ОСОБА_3 , зобов`язань за Кредитним договором ОСОБА_1 зобов`язалася погасити борг в сумі наданого кредиту, сплатити інші платежі, відповідно до умов Кредитного договору, що начебто підтверджується договором поруки № 32-29-07/0014 МК/П від 11.09.2007 року.

Ухвалюючи заочне рішення Токмацьким районним судом Запорізької області стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 18991,96 грн., судовий збір в сумі 189,92 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 19301,88 грн.

Проте, судом не були встановлені важливі обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме: їй взагалі не було відомо про кредитний договір № 32-29-07/0014 МК від 11.09.2007 року, вона не поручалась за ОСОБА_2 та не підписувала договір поруки № 32-29-07/0014 МК/П від 11.09.2007 року.

Крім того, з моменту укладання Кредитного договору № 32-29-07/0014 МК від 11.09.2007 року пройшло 13 років, проте жодного повідомлення або вимоги про сплату боргу з банку ОСОБА_1 не надходило.

Вважає, що вказані обставини мають вирішальне значення для правильного, обґрунтованого та об`єктивного вирішення спору та справедливого рішення суду.

В суді не було досліджено суттєві факти, які прямо впливають на обсяг позовних вимог.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду.

ОСОБА_1 вказує, що не могла з`явитись до суду, тому що не знала про час та місце розгляду справи з незалежних від неї причин, та не мала можливості повідомити суд про причину неявки.

Вважає, що мають місце всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

07 жовтня 2020 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-3368/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Заявниця частково усунула зазначені в ухвалі суду недоліки, надала уточнену заяву про перегляд заочного рішення по кількості учасників справи.

23 жовтня 2020 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-3368/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду.

04 листопада 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій зазначає, що підтримує заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у повному обсязі та просить скасувати заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.10.2010 року. Свою заяву, обґрунтовує наступним. Приймаючи заочне рішення за відсутності відповідача, суд виходив з того, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, проте доказів того, що були належним чином повідомлені матеріали справи не містять. Відповідачі не з`явилися в судове засідання, на якому було ухвалено вказане заочне рішення та не повідомили про причини своєї неявки, так як не були належним чином повідомлені про дату проведення вказаного судового засідання. Жодної судової повістки з моменту відкриття провадження по справі не було отримано ним за його місцем проживання. ОСОБА_2 зазначає, що був позбавлений можливості ознайомитися зі змістом позовних вимог, не зміг надати суду докази та навести свої заперечення проти позовних вимог. Вказує, що має письмові докази, які підтверджують факт погашення заборгованості за кредитним договором, які просить долучити до матеріалів справи докази, які не були досліджені при винесені оскаржуваного заочного рішення, та які підтверджують факт внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по кредиту перед ПАТ «МетаБанк», а саме: квитанція від 08.02.2008 року, квитанція від 26.02.2008 року, квитанція від 28.07.2008 року та графік погашення заборгованості по кредитному договору.

При розгляді справи та винесенні заочного рішення судом не було досліджено вказані письмові докази, які мають суттєве значення та прямо впливають на обсяг позовних вимог. Вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації їх права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією України та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

05 листопада 2020 року на електронну скриньку Токмацького районного суду Запорізької області від представника позивача АТ «МетаБанк» Михайловського Д.С., та пізніше по пошті, надійшло заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, відповідно до якого зазначає, що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Свої заперечення обґрунтовує наступним. З доводами, викладеними ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення суду позивач не погоджується, вважає заяву необґрунтованою та безпідставною, виходячи з наступного.

Відповідачі були повідомлений про судовий розгляд справи. На момент розгляду справи підтвердженим місцем проживання відповідачів, зареєстрованим у встановленому законом порядку, були адреси, зазначені позивачем у позовній заяві, відповідно до даних паспортів відповідачів. Адреса, на яку посилається відповідачка, як місце проживання, офіційно позивачеві та суду не була відомою. Відповідно до документів, які містяться в матеріалах кредитної справи, ОСОБА_4 була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Про зміну фактичного місця проживання відповідачка банк не повідомила, тому звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, позивач зазначив адресу реєстрації відповідачки, та суд, у відповідності до вимог закону, надсилав судові повістки за цією адресою, що свідчить про те, що суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення учасників справи про розгляд справи.

Отже докази, які містяться в матеріалах справи свідчать про те, що судові повістки надсилалися на адресу, за якою відповідачі були зареєстровані, однак, в судове засідання вони не з`являлися, заперечень, заяв про відкладення справи не надавали, про причини неявки суду не повідомили. В матеріалах справи маються поштові повідомлення з відмітками про отримання відповідачами судових повісток про виклик у судове засідання. Посилання відповідачки на ту обставину начебто вона особисто не отримувала судові повістки та не розписувалась у поштових повідомленнях, не підтверджуються жодними доказами, крім її слів. Суд не зобов`язаний перевіряти, хто саме поставив відмітку у поштовому повідомленні про отримання судової повістки. Обов`язок суду, передбачений Законом - повідомити сторони про дату та час судового засідання, у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи).

Крім того, посилання відповідачки, начебто суд направляв судові повістки за невірною адресою: АДРЕСА_2 не можна взагалі приймати до уваги, оскільки зазначена адреса на момент розгляду справи не була підтверджена жодним з документів, які знаходяться в матеріалах справи. Суд взагалі не зобов`язаний направляти судові повістки за непідтвердженими адресами учасників судового розгляду, а довідка про склад сім`ї, видана головою квартального комітету 19.10.2020 року, долучена відповідачкою до матеріалів судової справи лише зараз.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд судової справи не відповідає дійсності та обставинам даної справи.

В заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачка зазначає, що має сумніви, що в договорі поруки стоїть саме її підпис та вона не має оригіналу договору поруки.

Однак, 11.09.2007 року між Позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки 32-29-07/0114-МК/П. При укладенні договору поруки поручителем ОСОБА_1 було надано оригінали особистих документів, а саме: паспорт громадянина України, картку фізичної особи платника податків, свідоцтво про шлюб, договір купівлі-продажу квартири, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру. Після цього, економістом ТОБО № 31 Мішиною С.В. були зроблені копії зазначених документів, та поручитель ОСОБА_1 особисто засвідчила копії цих документів особистим підписом.

Після укладення зазначеного договору ОСОБА_1 отримала особисто примірник договору. Вищевказаний договір поруки не визнано судом недійсним.

Припущення відповідачки з приводу підписання чи не підписання договору поруки не має значення при розгляді справи, оскільки, предметом спору є вимога щодо стягнення заборгованості.

Жодного доказу чи посилання на докази, що мали б підтверджувати обставини наведені ОСОБА_1 не надано.

При виникненні прострочки по сплаті кредиту, банк неодноразово направляв на адреси позичальника та поручителя відповідні повідомлення. Також сам позичальник неодноразово з`являвся у відділення банку, писав розписки про сплату простроченої заборгованості, і на сьогоднішній день твердження відповідачки про необізнаність зобов`язань її родини перед банком є не правдивим.

ОСОБА_1 на момент отримання кредиту перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , позичальником за кредитним договором, що підтверджується копіями паспортів відповідачів, які надані ними в матеріали кредитної справи, а також копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

При вирішенні спору про порядок виконання колишнім подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Таким чином, Позивач наголошує, що Відповідач - 2 в будь-якому разі має солідарний обов`язок з Відповідачем -1 щодо сплати боргу перед Позивачем.

Щодо розрахунку заборгованості, то суд при розгляді справи досліджував наданий позивачем розрахунок заборгованості, перевірив усі суми, та в суду не виникло жодних сумнівів щодо його правильності. Всі проплати, які здійснював позичальник, були враховані при складанні розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви. В матеріалах справи міститься копія первинного бухгалтерського документа меморіального ордеру, яким підтверджується видача кредиту.

Таким чином вбачається, що Відповідач 2 не надав конкретного заперечення проти позову, суму заявлену до стягнення не спростував, доказів виконання своїх зобов`язань, суду не надав, тобто жодних доказів, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи Відповідачем так і не надано і в заяві відсутнє посилання на такі докази.

Вважають, що обставини на які посилається заявник не мають істотного значення для правильного вирішення справи, суду не надані докази, якими б спростовувалися вимоги Позивача, а ЦПК України встановлює, що не може бути скасоване; правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суду також не було надано доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання Відповідачів, відтак, підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Представник відповідачів адвокат Майсак В.О. в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в заяві, просила скасувати заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали свого представника.

Представник позивача в судовому засіданні просив заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки відсутні підстави для перегляду даного заочного рішення, про розгляд справи відповідачі були повідомлені належним чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення відповідачів, представника відповідача, представника позивача, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України с уд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Відповідно до ч. 1ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22 вересня 2010 року до Токмацького районного суду Запорізької області звернулося ПАТ «МетаБанк» з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3).

До позовної заяви позивач додає наступні документи: платіжне доручення про оплату судового збору, копії паспортів та ідентифікаційних номерів відповідачів, копія кредитного договору № 32-29-07/0114-МК від 11 вересня 2007 року, копія меморіального ордеру, копія договору поруки № 32-29-07/0114-МК/П від 11 вересня 2007 року, розрахунок заборгованості по кредитному договору, виписки по рахунку, статистика нарахування пені, заява про забезпечення позову, копія повідомлення про невиконання зобов`язань та інше.

11 вересня 2007 року між АБ «Металург» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 32-29-07/0114-МК (а.с. 8-11).

11 вересня 2007 року між АБ «Металург» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 32-29-07/0114-МК/П (а.с. 13).

28 вересня 2010 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 07.10.2010 року о 14.45 годині (а.с. 57).

Відповідно до позовної заяви та копій паспортів відповідачів, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 3-7).

На зазначені адреси направлено відповідачам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано відповідачам у строк до 07.10.2020 року подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Зазначену ухвалу з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів та судовою повісткою ОСОБА_2 отримав 28 вересня 2010 року, про що в матеріалах справи № 2-3368/2010 є повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 63).

Від ОСОБА_1 повернувся конверт з позначкою «по указаному адресу такий не проживає» (а.с. 60).

Судове засідання було відкладено на 27 жовтня 2010 року на 11.00 годину. Сторонам направлено судові повістки.

Судові повістки відповідачі отримали 27 жовтня 2010 року, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового повідомлення (а.с. 64, 65).

27 жовтня 2010 року Токмацьким районним судом Запорізької області ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (і.н № НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (і.н № НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» в м. Запоріжжя заборгованість за кредитним договором в сумі 18991,96 грн., судовий збір в сумі 189,92 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 19301,88 грн. (а.с. 66).

14 вересня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить видати копію рішення суду від 2010 року по справі за позовом «Метабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, номер справи 2-3368/2010. Копію рішення отримала 24.09.2020 року (а.с. 72).

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.10.2010 року у справі № 2-3368/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи) судові повістки надсилалися Відповідачам поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання, чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

На момент розгляду справи підтвердженим місцем проживання відповідачів, зареєстрованим у встановленому законом порядку, були адреси, зазначені позивачем у позовній заяві, відповідно до даних паспортів відповідачів.

В матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже відповідачі по справі про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Матеріали цивільної справи не містять жодних заяв, клопотань чи заперечень щодо позовних вимог позивача.

Відповідачі достовірно знали, що в провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, проте жодним чином не цікавились розглядом справи, отримували ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, проте будь-яких заяв, клопотань, заперечень чи пояснень суду не подавали.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2, 4 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року, «Олександр Шевченко проти України» (заява N 8371/02) від 26.04.2007, та «Трух проти України» (заява № 50966/99) від 14.10.2003 - сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі) та демонструвати готовності брати участь на всіх етапах судового розгляду.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи не відповідають матеріалам цивільної справи.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_1 зазначає, що має сумніви, що в договорі поруки стоїть саме її підпис та вона не має оригіналу договору поруки.

Однак, 11.09.2007 року між Позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки 32-29-07/0114-МК/П, про що в даному договорі міститься підпис ОСОБА_1

ОСОБА_1 не надає жодних доказів в підтвердження своїх тверджень щодо недійсності договору поруки 32-29-07/0114-МК/П. В даному випадку недійсність підпису може підтвердити лише висновок експерта, який до заяви про перегляд заочного рішення не додавався.

Відповідачем не надано доказів того, що в договорі поруки міститься не її підпис.

При виникненні прострочки по сплаті кредиту, банк неодноразово направляв на адреси позичальника та поручителя відповідні повідомлення, які відповідачі отримували, про що в матеріалах справи містяться копії повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 26-50).

Отже на сьогоднішній день твердження відповідачки про необізнаність зобов`язань її та ОСОБА_2 перед банком спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Крім того, 04 листопада 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій зазначає, що підтримує заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у повному обсязі та просить скасувати заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.10.2010 року. Просить долучити до матеріалів справи докази, які не були досліджені при винесені оскаржуваного заочного рішення, та які підтверджують факт внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по кредиту перед ПАТ «МетаБанк», а саме: квитанція від 08.02.2008 року, квитанція від 26.02.2008 року, квитанція від 28.07.2008 року та графік погашення заборгованості по кредитному договору.

Заочне рішення Токмацьким районним судом Запорізької області було ухвалене 27 жовтня 2010 року, розрахунок заборгованості банком здійснено станом на 14 вересня 2009 року, ОСОБА_2 додає до своєї заяви оригінали квитанцій за 2008 рік, тобто ці платежі не впливають на розрахунок заборгованості, оскільки жодних доказів сплати по кредиту після 14 вересня 2009 року відповідачами не надано.

Як пояснив представник АТ «МетаБанк» в судовому засідання вказані платежі були враховані при розрахунку заборгованості, оскільки розрахунок заборгованості здійснено станом на 14 вересня 2009 року та доданий до позовної заяви за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням того, що підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як видно з матеріалів цивільної справи № 2-3368/10 відповідачі по справі про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлені належним чином.

Крім того, відповідачами в супереч вимогам ч. 1 ст. 288 ЦПК України взагалі не надано суду доказів, що мають істотне значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, а саме, те що ОСОБА_1 достовірно знала, що в провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, жодних заяв, клопотань чи заперечень суду не подавала, не цікавилися розглядом справи, що повністю підтверджуються матеріалами цивільної справи № 2-3368/10, не надала жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 258-261, 284-288, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-3368/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити особам, які приймають участь у справі, що відповідно до ч. 4ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: