УХВАЛА

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 585/4858/19

провадження № 61-15857 ск 20

Верховний Суд у складі постіної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2020 року та на постанову Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення приросту ринкової вартості майна,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 255 000 грн приросту ринкової вартості поліпшеного майна через неможливість його відокремлення з домоволідіння АДРЕСА_1 та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2020 року в складі судді Євлах О. О., залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року в складі колегії суддів Собини О. І., Левченко Т. А., Хвостика С. Г., позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 255 000 грн приросту ринкової вартості поліпшеного майна у зв`язку з неможливістю його відокремлення з будинковолодіння АДРЕСА_1 та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення 255 000 грн, ціна якої не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2020 року та на постанову Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук