Справа № 473/3800/20
РІШЕННЯ

іменем України

"25" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заявник зазначала, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , спадкоємець за заповітом її син ОСОБА_3 не прийняв спадщину, до складу спадщини входить земельна ділянка площею 6,44 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, що належить спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №001737 виданого 10.09.2002 року на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації №261-р від 12.08.2002 року.

Посилаючись на те, що на час відкриття спадщини після смерті матері вона спадщину не прийняла шляхом подачі заяви в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори, спадкова справа не заведена, але з 1998 року вона проживала разом з матір`ю у житловому будинку АДРЕСА_1 , здійснювала догляд за нею, хоч і була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 , заявник просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Лукіянчин П.П. - підтримав вимоги заяви, вказуючи на наявність доказів (довідки від 28.10.2020 року, пояснень свідків), що підтверджують факт постійного проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та юридичне значення цього факту.

Заінтересована особа - представник Мічурінської сільської ради Вознесенського району - в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 - в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність заперечень проти заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про народження заявника її мати - ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про одруження заявника вона змінила прізвище на ОСОБА_1 , мати заявника померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, яким розпорядилась належну їй земельну ділянку після своєї смерті передати на користь ОСОБА_3 , спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 спадщину не прийняв, спадкова справа не заведена, заявник з заявою про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, до нотаріальної контори не зверталася.

Згідно статті 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги є дочка (заявник) після смерті померлої матері ОСОБА_2 , до складу спадщини входить земельна ділянка площею 6,44 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, що належить спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №001737 виданого 10.09.2002 року на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації №261-р від 12.08.2002 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Мічурінської сільської ради від 28.10.2020 року заявник ОСОБА_1 не є зареєстрованою на час відкриття спадщини за адресою постійного проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 , має реєстрацію іншого місця проживання: АДРЕСА_2 , але з 1998 року ОСОБА_1 без реєстрації постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 по день її смерті, здійснюючи догляд за нею.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується наступними доказами:

- довідкою від 28.10.2020 року складеною виконавчим комітетом Мічурінської сільської ради Вознесенського району, якою підтверджено постійне проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 ;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили обставини викладені в довідці складеній виконавчим комітетом Мічурінської сільської ради Вознесенського району та вказали на причину не проживання заявника за адресою реєстрації: житловий будинок непридатний для проживання (пошкоджений).

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 1998 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлення цього факту необхідне йому для вирішення спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є.Старжинська