Справа № 199/6818/19
(2/199/95/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Ковтун К.В.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі, проведеному в режимі відеоконференції із Державною установою Менською виправною колонією (№91) та Дніпровською установою «Дніпровська установа виконання покарань(№4)», цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.07.2017 року в нічний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, домовився із ОСОБА_2 про вчинення ними крадіжки автомобільних акумуляторів із території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили між собою в попередню змову.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, 07.07.2017 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 , перелізли через паркан металеву огорожу та проникли на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 зберігав належне йому майно, у тому числі автомобільні акумулятори.

Проникнувши на територію зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 на ганку літньої кухні, з лівої сторони від входу, виявили три автомобільні акумулятори. Для полегшення реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 відчинив зсередини ворота, через які здійснюється вхід на територію вищевказаного домоволодіння, та вони разом почали виносити автомобільні акумулятори за його територію. У цей момент власник вказаного будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка також мешкає в домоволодінні,намагаючись перешкодити та припинити злочинні дії, почали кричати на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вимагаючи від них повернути викрадене майно.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , злочинні дії яких було виявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , продовжили реалізовувати свій спільний злочинний намір щодо викрадення чужого майна та його утримання у себе, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, з корисливого мотиву, при цьому ігноруючи той факт, що їх дії стали явними, доводячи до кінця свій злочинний намір, тепер вже спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені, утримуючи в руках акумулятори, зникли з території домоволодіння.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Позовну заяву потерпілого ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 10180 (десять тисяч сто вісімдесят) гривень та моральну уу розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31.07.2019 року вказаний вирок у частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін.

Внаслідок злочинних дій з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які спочатку вкрали акумулятори, а потім зіпсували викрадене майно, необхідно для придбання трьох нових акумуляторів сплатити суму у розмірі 3930,00 грн., що підтверджується довідкою із магазину «Акумулятори», а саме:

-OBERON OPTIMA v 60 Ah 480 (A) вартістю - 1180,00 грн.;

-DELKOR 12 v CALCIUM 35 AH вартістю - 1550,00 грн.;

-Battery 50 RC 330 CCA вартістю - 1200,00 грн.

Окрім цього, позивач був змушений за власні кошти винаймати автомобіль та забирати після проведення експертизи із відділу поліції вкрадені акумулятори, на що витратив 250,00 грн..

Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викрадено решітку із нержавіючої сталі (розміром 1x1,5 метрів, товщиною 20 см., вагою близько 30 кг), яка була придбана позивачем у 2010 році за індивідуальним замовленням на виготовлення у ОСОБА_5 за 6000,00 грн., що підтверджується власноруч написаною ОСОБА_5 розпискою про отримання коштів у розмірі 6000,00 грн. за виготовлення решітки.

Окрім матеріальної шкоди, позивачу заподіяно також моральну шкоду, яка полягає, зокрема, в самому факті здійснення зухвалого злочину. Позивач протягом тривалого досудового слідства був змушений змінити свій звичний спосіб життя, підлаштовуючи особисті справи та роботу під час проведення слідчих дій. Постійне перебування у стані тривоги, обурення суттєво вплинуло на його емоційний та психологічний стан, що, як наслідок, призвело до його лікування та звернення за медичною допомогою до лікаря невролога. Витрачання часу на явку до слідчого та в судові засідання вплинуло на виконання його службових обов`язків та матеріальний стан.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10180,00 гривень, а також 10000,00 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Судове засідання по справі було призначене в режимі відеоконференції між Амур-Нижньодніпровським районним судом та Державною установою Менською виправною колонією (№91) за участю відповідача ОСОБА_2 , у якому він проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що злочину він не скоював та акумулятори у позивача не викрадав.

Відповідач ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції між Амур-Нижньодніпровським районним судом та Дніпровською установою «Дніпровська установа виконання покарань(№4)» 04.09.2020 року, пояснив що визнає позов частково лише у частині стягнення вартості акумуляторів, хотів добровільно відшкодувати шкоду, однак позивач відмовився.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також оглянувши матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2018 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 встановлено, що 07.07.2017 року в нічний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, домовився із ОСОБА_2 про вчинення ними крадіжки автомобільних акумуляторів з території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили між собою в попередню змову.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, 07.07.2017 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 , перелізли через паркан металеву огорожу, та, таким чином, проникли на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 зберігав належне йому майно, в тому числі автомобільні акумулятори.

Проникнув на територію зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 , на ганку літньої кухні, з лівої сторони від входу, виявив автомобільні акумулятори у кількості трьох штук. Для полегшення реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 , відчинив зсередини ворота, через які здійснюється вхід на територію вищевказаного домоволодіння та разом почали виносити автомобільні акумулятори за його територію. В цей момент власник вказаного будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , виявили дії ОСОБА_3 із ОСОБА_2 , які були спрямовані на таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища. Намагаючись перешкодити та припинити злочинні дії, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали кричати на ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , вимагаючи від обвинувачених повернути викрадене майно.

В свою чергу, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 , подовжували злочинні дії які були виявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не зважаючи на накази господарів, продовжили реалізовувати свій спільний злочинний намір щодо викрадення чужого майна та його утримання у себе, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, з корисливого мотиву, при цьому ігноруючи той факт, що їх дії стали явними, доводячи до кінця свій злочинний намір, тепер вже спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені, утримуючи в руках акумулятори, зникли з території домоволодіння.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Позовну заяву потерпілого ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 10180 (десять тисяч сто вісімдесят) гривень та моральної шкоди у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень (а.с.172-177).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 року вказаний вирок у частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін (а.с.178-181).

Постановою Верховного Суду від 17.09.2020 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2018 року 14.12.2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31.07.2019 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишено без змін (а.с. 182-191).

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог п.,п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позивачу ОСОБА_1 незаконним діями відповідачів, які викрали та пошкодили майно, завдано матеріальну шкоду у розмірі 10180,00 гривень, яка складається з наступного:

-акумулятор OBERON OPTIMA v 60 Ah 480 (A) вартістю - 1180,00 грн.;

-акумулятор DELKOR 12 v CALCIUM 35 AH вартістю - 1550,00 грн.;

-акумулятор Battery 50 RC 330 CCA вартістю - 1200,00 грн.

Вартість вказаного майна підтверджується копією товарного чеку №55 від 23.02.2017 року та довідкою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_6 від 01.09.2017 року (а.с.7,22).

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викрадено у позивача ОСОБА_1 також решітку із нержавіючої сталі (розміром 1x1,5 метрів, товщиною 20 см., вагою близько 30 кг), вказана решітка була придбана позивачем у 2010 році за індивідуальним замовленням на виготовлення у ОСОБА_5 за 6000,00 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_5 про отримання коштів у розмірі 6000,00 грн. за виготовлення вказаної решітки (оригінал вказаної розписки наявний у матеріалах кримінальної справи т.3 ст.98).

У зв`язку з тим, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу витрат у розмірі 250,00 гривень, які позивач поніс у зв`язку з винайманням автомобілю, щоб забрати викрадені речі з відділу поліції, суд вважає у цій частині відмовити.

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає слушними посилання позивача на те, що внаслідок вчинення відповідачами зухвалого кримінального правопорушення ОСОБА_1 протягом тривалого досудового слідства був змушений змінити свій звичний спосіб життя, підлаштовуючи особисті справи та роботу під час проведення слідчих дій та численних судових засідань. Постійне перебування у стані тривоги, стресу та обурення суттєво вплинуло на його емоційний та психологічний стан, що спровокувало позивача звернутися до лікаря-невролога та підтверджується копією медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 (а.с.39-41).

Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та зухвале відношення до вчинку відповідачів, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити повністю та солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн..

Також, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 гривень із кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9930,00 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя