УХВАЛА

24 листопада 2020 року м. Одеса Справа № 522/20582/20

Провадження №2-з/522/692/20

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Кузнецова В.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову, відповідно до якої просять суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити власнику ОСОБА_4 відчуження квартири АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви вказують, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_2 , а саме, ім належать на праві власності нежитлове підвальне приміщення офіс, загальною площею 128,3 кв.м,, нежитлове приміщення салону магазину номер НОМЕР_1 , загальною площею 80,6 кв.м., нежитлове приміщення офіс, загальною площею 15,7 кв.м, та наступні житлові приміщення: 537/1000 квартири 4, загальною площею 196,6 кв.м, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 48,1 кВ.м.?

Відповідачка ОСОБА_4 у 2017 році придбала у власність квартиру АДРЕСА_4 , розташовану на верхньому поверсі того ж самого багатоквартирного житлового будинку, провела в ній незаконну реконструкцію, без оформлення належним чином узгоджувальної документації, без відома та згоди позивачів, як співвласників даного багатоквартирного житлового будинку, та в результаті незаконно проведеної реконструкції, протиправно привласнила собі загальнобудинкове допоміжне горіщне приміщення площею 220 кв.м, внаслідок чого відповідачка протиправно збільшила загальну площу власної квартири до 441,9 кв.м, за рахунок загальнобудинкового допоміжного горищного приміщення загальною площею 220 кв.м., право власності на збільшену квартиру відповідачка зареєструвала у 2020 році у Великодолинській сільській Раді Одеській області.

Таким чином, заявники вважають, що спірне горищне приміщення є загальнобудинковим допоміжним приміщенням, бо в ньому проходять загальнобудинкові інженерні комунікації опалювання та газопостачання, та загальнобудинкові димоходи , які потребують систематичного контролю та ремонтування, оскільки даний будинок є будинком старовинної забудови м.Одеси, та відноситься до пам`яток культурної спадщини м.Одеси.

На сьогоднішній день заявникам стало відомо, що ОСОБА_4 активно намагається продати квартиру АДРЕСА_1 , що є предметом позову, що може значно ускладнити, або зробити неможливим виконання судового рішення, у разі задоволення судом позовних вимог.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подана заявником заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків: від вжиття заходів для забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів, враховуючи відповідність права чи законного інтересу, про захист яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Таким чином, заявляючи про необхідність застосування судом заходів забезпечення у разі подання позову майнового характеру, заявнику потрібно вказати на наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову; подати докази, що засвідчують наміри відповідача розпорядитися коштами (майном), наміри ухилитися від виконання рішення суду; довести суду розумність, співмірність та адекватність заходу забезпечення; переконати суд, що такі заходи не перешкоджатимуть господарській діяльності відповідача; пред`явити пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_4 активно намагається продати квартиру АДРЕСА_1 , що може значно ускладнити, або зробити неможливим виконання судового рішення, у разі задоволення судом позовних вимог.

Жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених заявником в заяві про забезпечення позову, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, які б могли ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення, заявником до суду не надано.

Крім того, заявниками не надано суду доказів на підтвердження того факту, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявники у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довели існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє достатнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази на підтвердження обставин викладених в заяві, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявників.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами доказування, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.В. Кузнецова