ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 1111/2225/12

провадження № 22-ц/4809/773/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2020 року у складі судді Шевченко І.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У лютому 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2012 стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 47/2007/СІ

28.11.2019 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №212009, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 47/2007/СІ.

Посилаючись на те, що заміна особи у зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва і можливе на будь-якій стадії цивільного процесу, у даному випадку, на стадії виконання судового рішення має місце вибуття кредитора і до нового кредитора переходить право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на моменту переходу цих прав, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал», стягувач: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником задоволено. Замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 1111/2225/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 47/2007/СІ.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду, що відповідно до пункту 3 Договору про відступлення прав вимоги № 212009 від 28 листопада 2019 року, Банк та новий кредитор зобов`язані повідомити боржників про відступлення права вимоги за основними договорами протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту набрання чинності цим договором. Зазначає, що її не було повідомлено про заміну кредитора, що свідчить про недотримання процедури відступлення права вимоги грошових зобов`язань, щодо повідомлення боржника про вчинення правочину.

Вказує, що нормами статей 442 ЦПК України та 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні або у виконавчому листі до відкриття такого виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Вердикт Капітал» заяву про заміну вибулого стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його правонаступника обґрунтовує посиланням на норми статті 442 Цивільного процесуального кодексу України та статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, заява ТОВ «Вердикт Капітал» не містить вимоги про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні або у виконавчому листі, а містить вимогу про «заміну вибулого стягувача» «на його правонаступника», що не ідентично заміні сторони у виконавчому провадженні або у виконавчому листі та не передбачено нормами статей 442 ЦПК України та 15 Закону України «Про виконавче провадження», посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги.

Вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну вибулого стягувача на його правонаступника.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, суд в порушення вимог частини 3 статті 442 ЦПК України, не повідомив її про дату, час та місце розгляду справи.

Просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2020 року та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача відмовити.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважає її доводи безпідставними.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

19.04.2012 Ленінський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення по справі № 1111/2225/12 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 47/2007/СІ.

28.11.2019 між ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до якого ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 47/2007/СІ.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_1 подала до апеляційного суду письмову заяву про відкладення розгляду справи із-за карантинних обмежень через загострення епідеміологічної ситуації з вірусним захворюванням «COVID-19».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією. Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в судові засідання, які були призначені на 19.05.2020, 24.06.2020, 14.07.2020, 25.08.2020, 29.09.2020 та 08.10.2020 не з`являлася, надсилаючи до суду письмові заяви про відкладення розгляду справи, через епідеміологічну ситуацію в зв?язку з вірусним захворюванням «COVID-19».

При цьому, суд відклав розгляд справи, який був призначений на 08.10.2020 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 зазначила у письмовій заяві, що за станом здоров`я вона не може прибути в судове засідання, оскільки вважав зазначену причину поважною.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає неповажною причину неявки в наступне судове засідання ОСОБА_1 , яке було призначене на 19.11.2020 і відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи.

Також суд не вважає порушеним право ОСОБА_1 приймати участь в розгляді в справі, оскільки на виконання Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 152, ч. 5 ст. 153 Закону України «Про судоустрій і статус судів» Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 року №169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, із наступними змінами внесеними наказом ДСА України від 23.04.2020 року №196.

Таким чином ОСОБА_1 не була позбавлена права прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ст. 442 ч.1 ЦПК України).

У разі передачі кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора і така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження посадовими особами виконавчої служби.

На підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження і таке відступлення права вимоги не залежить від відкритого виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 47/2007/СІ від 10.04.2007 в сумі 122 127,44 грн. та судові витрати по справі. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 05.12.2008 і кредитного договору № 47/2007/СІ від 10.04.2007 - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2012 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2012 та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20.09.2012 залишено без змін.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи об`єктивно вбачається перехід до заявника права вимоги до боржників за відповідним правочином.

Так, 28.11.2019 між ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до якого ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 47/2007/СІ.

За змістом правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-122цс13, та виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заяви про заміну сторони у справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з даною заявою на підставі ст. 442 ЦПК України, пославшись як на підставу такого звернення на Договір про відступлення прав вимоги від 28.11.2019, укладений між ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал», тобто за вирішенням процесуального питання, пов`язаного з виконанням судових рішень у цивільних справах, унаслідок чого посилання в апеляційній скарзі про межі заявлених вимог, є помилковим.

Виконавче провадження, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

На час розгляду справи відкриті виконавчі провадження, проводиться виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яке набрало чинності, та вони не завершені.

За таких обставин, формулювання заявником своїх вимог в такій редакції, як заміна сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, не свідчить про те, що останній звернувся із заявою про заміну сторони у справі, яка відбувається на стадії розгляду справи судом при розгляді позовних вимог. Вимоги заявника зводяться до заміни сторони стягувача, тобто сторони виконавчого провадження.

Разом з тим, за приписами п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Подана ОСОБА_1 апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, також і тим, що 13 лютого 2020 року суд розглянув справу у її відсутності, чим позбавив можливості реалізувати своє право на подання доказів та обґрунтування своїх заперечень у справі.

Як убачається з довідки Ф20 Укрпошти (а.с. 182) судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду не була вручена адресату.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з підстав передбачених п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: Код ЄРДРПОУ: 36799749, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 1111/2225/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 47/2007/СІ.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко