У х в а л а

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 285/1593/16-ц

провадження № 61-12918ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі -ПАТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з зазначеним вище позовом та просило суд стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 725 039 грн 01 коп.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року, залишеною без змін Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2007 року у розмірі 725 039 грн 01 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

26 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 31 серпня 2020 року, в якій заявник просить заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2020 року скасувати й передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не була прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи складнощі майнового стану та наявність на її утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків касаційної скарги, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 направила до суду матеріали, а саме: разом із доданими документами повторно клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке не підписано особою, відтак не приймається судом до розгляду, помилково вважаючи, що вимоги виконано.

Заявником не наведено інших обставин, які б перешкоджали своєчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Заявнику надавався строк для усунення недоліків його касаційної скарги, однак він не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча був обізнаний щодо результату розгляду своєї касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Отже, оскільки у відведений судом строк, станом на 18 листопада 2020 року, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2020 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян