БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1151/2020
Провадження № 2/497/613/2020
24.11.2020 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,
розглянувши у підготовчому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з названим позовом (а.с.2-6), та просить постановити рішення яким:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .. Від цього шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.04.2015 року рішенням Болградського районного суду Одеської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно.
Відповідач ОСОБА_2 , не цікавиться життям та долею дитини, її успіхами та здоров`ям, не телефонує, не вітає зі святами, не намагається побачити її, тобто самоусунувся від виховання, не спілкується з дитиною з 2012 року, аліменти на утримання дитини взагалі не сплачував. Дитина знаходиться повністю і цілком на її, позивача утриманні, проживає разом з нею, матір`ю та навчається в сьомому класі Ірпінської загальноосвітньої школи № 17 у м. Ірпінь Київської області.
Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою від 10.09.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 01.10.2020 року о 09:00 годині (а.с.27), про що повідомлено сторін по справі (а.с.28, 30, 31).
01.10.2020 року ухвалою суду підготовчий розгляд справи відкладено в зв`язку з неналежним повідомленням відповідача по справі (а.с.32-33), та повторно призначено на 02.11.2020 року о 09:00 годині (а.с.43), копія якої надіслана сторонам по справі (а.с.44, 45).
02.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовчий розгляд та призначено справу до судового розгляду на 24.11.2020 року о 15:00 годині (а.с.66).
У судове засідання призначене на 24.11.2020 року о 15:00 годині:
- позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду - не прибула, однак подала заяву, власноручно написану про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.84).
- представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області до суду не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.34, 52, 69). На адресу суду надіслав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі (а.с.54). Крім того представником надано письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.57-59, 62-63).
- відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області та довідкою Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.25, 26).
Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 01.10.2020 року (а.с.28), 02.11.2020 року (а.с.44) та на 24.11.2020 року (а.с.67), які повернулося до суду без вручення з відміткою листоноші, що «Адресат за вказаною адресою не проживає» (а.с.32-33, 50-51, 80-81).
Згідно довідки Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 09.09.2020 року за №226/02-17, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 , але довготривалий час за зазначеною адресою та на території села не мешкає (а.с.25).
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих ним не було.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.84).
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 від 13.06.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва та актового запису № 1659 від 13.06.2008 року складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12, 40).
30.04.2015 року рішенням Болградського районного суду Одеської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно (а.с.13-14).
Станом на 01.09.2020 року, відповідно до довідки Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ), у відповідача ОСОБА_2 утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 122 883,42 гривень (а.с.82).
Відповідно до характеристики Ірпінської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 7-Г класі по теперішній час. За місцем навчання ОСОБА_3 зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, проживає з матір`ю, яка займається її вихованням і приділяє увагу навчанню доньки. Батько дитини жодного разу не відвідав школи, справами дитини не цікавиться.(а.с.16).
Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради від 20.10.2020 року за № 137/6 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с.57-59,62-63).
Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої обов`язки закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дитині.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 840.80 гривень судового збору (а.с.6).
Керуючись положенням ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 284-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.164 ч.1 п.2, 169, 181, 243, 244 СК України, ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402, ч.2 ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року, принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - для виконання.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: _____________ С.В.Кодінцева