ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/727/20 Номер провадження 22-ц/814/2042/20Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є.А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дряниці Ю.В. , Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Полтаві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2020 року ,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року ТОВ « Торговий дім «Лубнигаз» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу.

Вказували, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з користування природним газом за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Належним чином свої обов`язки щодо оплати послуг не здійснює.

В зв`язку з чим прохали видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на її користь послуги з газопостачання в розмірі 18256 грн. 92 коп. та судовий збір в розмірі 210 грн.20 коп.

Ухвалою судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2020 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лубнигаз» у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лубнигаз» просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказували, що висновки місцевого суду про необхідність надання письмового договору на споживання послуг з газопостачання є помилковими, оскільки з відповідачем укладено публічний договір, а доказом його приєднання до публічного договору є сам факт користування послугами.

Невірними є висновки місцевого суду про те , що відсутні документи на підтвердження повноважень представника заявника , яким є Дунін М.П .

Також вважають , що висновки місцевого суду в частині несплати судового збору не відповідають вимогам чинного законодавства.

Апеляційним судом встановлено :

Ст. 163 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу. Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

2. У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

3. До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

4. Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Згідно з вимогами ст . 165 ЦПК України Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відмовляючи у видачі судового наказу місцевий суд встановив, що в матеріалах справи відсутня копія договору укладеного в письмовій чи електронній формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості; до матеріалів справи не додано документу, який підтверджує повноваження представника заявника ; та в платіжному документі щодо сплати судового збору відсутній підпис та печатка банку та не зазначено прізвище відповідача

Щодо наявності копії договору укладеного в письмовій чи електронній формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (частина перша статті 160 ЦПК України).

Оскільки суд ухвалює таке судове рішення на підставі заяви та поданих заявником документів, важливе значення має дотримання заявником вимог статті 163 ЦПК України щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу та підставності й безспірності заявлених вимог.

П.3 . 4 ч.3 ст. 163 ЦПК України передбачає, обов`язок заявника додати до заяви про видачу судового наказу копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачем здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.(ЗАТВЕРДЖЕНО Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1386/27831

Відповідно до п. 1.3 типового договору Цей договір є договорм приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України наневизначений строк шляхом приєднання Споживача до цього договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем (далі- заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов'язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник ( для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об' єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Факт наявності договірних відносин підтверджується не лише письмовим договором, а й іншими письмовими доказами.

Місцевий суд послався на пункт 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року « «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» , однак неналежним чином звернув уваги на вказане роз`ясненням , в якому також зазначено про наявність інших письмових доказів , що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Як вбачається з матеріалів справи до заяви про видачу судового наказу заявником додано інші доказ: додано витяг з особової картки абонента, копія акту на відключення газу, фотокопія лічильника газу.

Місцевим судом жодного висновку щодо достатності чи недостатності цих документів для висновку про фактичне надання послуг з газопостачання не зроблено.

Таким чином висновки місцевого щодо невиконання заявником вимог ст. 163 ЦПК України в частині ненадання письмового договору про надання послуг з газопостачання є необґрунтованим та передчасним.

Необхідно зазначити, що судова практика судів апеляційної інстанції, в тому числі Полтавського апеляційного суду щодо вказаного питання є різною. В разі наявності різної судової практики суд повинен обрати спосіб захисту , який є найбільш сприятливий для заявника.

Щодо повноважень директора на підписання заяви

Відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

29.12.2019 набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення".

Частиною 1 ст.92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Нормами ч.4 ст.39 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Стаття 58 ЦПК України передбачає дві форми участі у цивільній справі, а саме участь через представника і особисту участь (самопредставництво).

Зокрема, частиною третьою статті 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Висновки про відсутність потреби надання документів на підтвердження повноважень керівника у випадку самопредставництва юридичної особи містяться у постанові КАС ВС від 19 червня 2019 року № 620/3827/18.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 05 травня 2020 року (справа № 916/3097/19) міститься висновок про те, що суд не позбавлений права перевірити відомості щодо: прізвища, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, а також дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань

Згідно п. 1 розділу V Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 № 1657/5, безоплатний доступ до відомостей з Єдиного державного реєстру в електронній формі надається через портал електронних сервісів з метою перегляду, копіювання та друку відомостей щодо юридичної особи.

Відповідно до пп.15 п.3 Порядку відомості про юридичну особу містять, зокрема, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "ТД Лубнигаз" з 02.12.2019 згідно статуту є Дунін Максим Павлович . При цьому, у Реєстрі відсутні відомості про наявність обмежень повноважень Дуніна М.П. на представництво інтересів ТОВ "ТД "Лубнигаз".

Таким чином, у випадку будь-яких сумнівів суд не обмежений у можливості безоплатно та шляхом вільного доступу перевірити у відкритому Реєстрі актуальну інформацію щодо особи, обраної до органу управління, уповноваженої здійснювати представництво юридичної особи.

Наведені положення законодавства суддя суду першої інстанції залишив поза увагою та помилково відмовив у видачі судового наказу, пославшись на відсутність доказів, що підтверджують повноваження директора Товариства Дуніна М.П. звертатися до суду без довіреності або наказу про його призначення.

Щодо неналежного оплати судового збору

Відмовляючи у видачі судового наказу суддею вказано, що платіжне доручення про перерахування судового збору не містить підпису і печатки банку, та не вказано прізвище боржника.

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір може бути сплачено з використанням як безготівкових або готівкових розрахунків 9через банківські установи, через ресурс, розміщений на офіційному веб-порталі «Судова влада України», інформаційно-платіжні термінали, встановлені у приміщеннях судів, інші комп`ютерні програми, в тому числі програмно-технічний комплекс «Клієнт казначейства - Казначейство», тощо.)

Частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законом, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною вказаних судом виписок не може бути підставою для повернення апеляційної скарги, як такої, що не відповідає встановленим вимогам. Суд самостійно повинен виявляти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

(Правова позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 760/4105/14-ц. , правова позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №800/473/17 (ЄДРСРУ № 72525464), викладену у постанові від 28.02.2018 р.)

В матеріалах справи наявна платіжне доручення № 1764 щодо сплати судового збору в розмірі 210 грн. Однак матеріали справи не містять даних щодо перевірки судом зарахування цього судового збору до державного бюджету.

Таким чином вказівка місцевого суду на відсутність підпису і печатки банку та не зазначення прізвище відповідача самі по собі не можуть бути підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Питання щодо судових витрат необхідно вирішувати після закінчення розгляду справи по суті .

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" задовольнити.

Ухвалу судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2020 року скасувати, справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з газопостачання із ОСОБА_1 повернути до Оржицького районного суду Полтавської областідля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак