Справа №701/1026/20
Номер провадження2/701/421/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - Е. М. Киряхно

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Черкаської області про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно.

На підставу своїх вимог спирається на те, що позивач постійно проживав в будинку АДРЕСА_1 . Постійне проживання в даному будинку зареєстровано 09.01.1979 року, що підтверджується даними паспорта, довідкою Маньківської селищної ради від 20.10.2020 року № 2489, даними будинкової книги. Відповідно до облікових даних земельно-кадастрової книги Маньківської селищної ради, присадибна земельна ділянка загальною площею 0,30га, розташована по АДРЕСА_1 , рахується за позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 22.10.2020 № 718. На замовлення позивача, комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджує наявність здійсненої забудови. Технічний паспорт виготовлено станом на 24.06.2020 року. Згідно даних технічного паспорта за результатами технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок споруджено у 1970 році, інші надвірні будівлі та спорудами збудовано в період 1970-1985р.р. Довідка комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" від 24.06.2020 року № 180 інформує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 31.08.2020 № 1658, видана позивачу, інформує, що при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради по господарський облік по смт. Маньківка не ведеться. З метою реалізації своїх прав власника будинку, який позивач сам будував, позивач вирішив зареєструвати свої права власника вказаного збудованого нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Для цього позивач звернувся з усіма наявними документами до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 09.09.2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Брітан Ю.Д., позивачу надано рішення № 53964119 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Даним рішенням позивачу відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Відмова у реєстрації права власності мотивована тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, а саме відсутні правовстановлюючі документи, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини: позивач постійно проживав в будинку АДРЕСА_1 . Постійне проживання в даному будинку зареєстровано 09.01.1979 року, що підтверджується даними паспорта, довідкою Маньківської селищної ради від 20.10.2020 року № 2489, даними будинкової книги (а.с. 8-13). Відповідно до облікових даних земельно-кадастрової книги Маньківської селищної ради, присадибна земельна ділянка загальною площею 0,30га, розташована по АДРЕСА_1 , рахується за позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 22.10.2020 № 718 (а.с. 14). На замовлення позивача, комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджує наявність здійсненої забудови. Технічний паспорт виготовлено станом на 24.06.2020 року. Згідно даних технічного паспорта за результатами технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок споруджено у 1970 році, інші надвірні будівлі та спорудами збудовано в період 1970-1985р.р. Довідка комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" від 24.06.2020 року № 180 інформує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано (а.с. 15-22). Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 31.08.2020 № 1658, видана позивачу, інформує, що при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради по господарський облік по смт. Маньківка не ведеться (а.с. 23). З метою реалізації своїх прав власника будинку, який позивач сам будував, позивач вирішив зареєструвати свої права власника вказаного збудованого нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Для цього позивач звернувся з усіма наявними документами до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 09.09.2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Брітан Ю.Д., позивачу надано рішення № 53964119 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Даним рішенням позивачу відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 24). Відмова у реєстрації права власності мотивована тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, а саме відсутні правовстановлюючі документи. Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 здійснювалось позивачем власними силами, та як підтверджено даними технічного паспорта, будинок збудовано у 1970 році. З того часу позивач проживає у цьому будинку постійно, утримує будинок та земельну ділянку, сплачує за користування електроенергією, підключеною до садиби, утримую присадибну земельну ділянку, яка перебуває в позивача користуванні та обліковується за позивачем згідно даних ЗКК Маньківської селищної ради 9а.с. 25-29). На реєстрацію права власності позивач не звертав уваги, оскільки такої потреби та безпосередніх приписних вимог не ставилось. Подоки тривало будівництво, оформлення технічної документації не здійснювалось, оскільки не було на той час таких вимог. Тим більше, наскільки позивачу стало відомо, вимоги законодавства щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно постійно періодично змінювались з плином часу. На даний час існують нові чинні приписи порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127. До цього часу діяли приписи постанови КМУ від 17.10.2013 року №868, а до цього - приписи постанови КМУ від 22.06.2011р. №703, яка набрала чинності з 01.01.2012 року. Разом з тим, до цього часу (до 01.01.2013р.) державна реєстрація прав власності на нерухоме майно проводилась на підставі та у спосіб, передбачений Тимчасовим положенням „Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445. Тобто, з плином часу постійно змінювались вимоги порядку державної реєстрації прав власності, в той же час позивача майно житловий будинок збудовано у 1970 році, в подальшому здійснювались ремонтні, оздоблювальні та поліпшувальні роботи, законодавчі акти не мають зворотної дії в часі. Згідно ст. 181 ЦК України "Нерухомі та рухомі речі" зазначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно ст. 182 ЦК України "Державна реєстрація прав на нерухомість" зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Об`єкти завершеного та незавершеного будівництва слід відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в них зв`язку з землею, що визначено ст. 181 ЦК України як критерій віднесення речей до нерухомих. Тому право на них має бути зареєстровано в органі, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вона відбувається на підставі ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно ст. 331 ЦК України зазначено: "Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Тобто, за даними приписами порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, майно не підлягає до прийняття до експлуатації, оскільки збудоване до 5 серпня 1992 року. Як свідчать наявні обставини, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на майно та позивач не може скористатись даним порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має відповідних правовстановлюючих документів. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1970 році.

У 1970 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Таким чином, на підставі викладеного, право власності на збудований позивача будинок по АДРЕСА_1 , виникло з фактом збудування у 1970 році. Крім вищевказаного, факт будівництва позивача будинку підтверджується письмовими заявами жителів смт Маньківка Черкаської області ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , справжність підписів на заявах засвідчено нотаріально повноважною посадовою особою Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області (а.с. 30-33). Даними заявами підтверджується, що позивач, дійсно постійно проживає у власному будинку АДРЕСА_1 відколи він цей будинок збудував у 1970 році. Також підтверджується, що вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами будував позивач власними силами за допомогою родичів, постійно володіє цим будинком, утримує будівлі та присадибну земельну ділянку. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Згідно 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. 29.10.2020 року за № 151/18-06 відділом будівництва, інфраструктури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам. При цьому зазначено, що забудова земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідає генеральному плану смт Маньківка, знаходиться в зоні житлової забудови та не порушує права інших осіб і використовувати сусідні земельні ділянки відповідно до цільового призначення. Згідно даного висновку, відділ будівництва, інфраструктури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 . Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 181, 182, 319, 328, 331, 375 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко