Справа № 314/1120/20
Провадження № 2/314/849/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

справа № 314/1120/20;

провадження № 2/314/849/2020;

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Глушко К.О.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 03.02.2020 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 , у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з неї на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.10.2019 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивачки на сьогоднішній день суттєво змінилися її сімейні обставини та потребують додаткових матеріальних витрат, так як вона на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народилася донька ОСОБА_5 , яких вона виховує самостійно, є одинокою матір`ю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Таким чином, на утриманні позивачки знаходяться двоє малолітніх дітей, які також потребують належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, який присуджено судом є неможливою та є для позивача надмірним тягарем, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити на тих підставах, що зазначені в позові.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити, на тих підставах, що зазначені у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Крім того, просили компенсувати витрати відповідача ОСОБА_2 на надану правничу допомогу адвокатом Фофановим Я.Л. за рахунок позивача по даній справі ОСОБА_1 .

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

17.03.2020 в провадження суду надійшов цивільний позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (суддя Кофанов А.В.).

24.04.2020 відповідно до ст. 14 ЦПК України справа надійшла в провадження судді Кіяшко В.О. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій роз`яснено права сторін.

21.10.2020 відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши позивача, відповідача та його представника, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази по справі, суд,

встановив

на сьогоднішній день у позивачки суттєво змінилися її сімейні обставини та потребують додаткових матеріальних витрат, так як вона на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народилася донька ОСОБА_5 , яких вона виховує самостійно, є одинокою матір`ю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. У зв`язку з чим, через значне погіршення матеріального стану, подальша сплата аліментів у розмірі, який присуджено судом є неможливою та є для позивача надмірним тягарем.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.10.2019 з позивачки ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9).

Позивач ОСОБА_1 на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 є одинокою матір`ю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, що підтверджується довідкою УПСЗН Вільнянської РДА Запорізької області від 09.12.2019 № 11-15/2239 (а.с. 11-12).

Після ухвалення рішення суду від 07.10.2019, про стягнення з позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її сімейний стан змінився, оскільки на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, тому вона не має можливості виплачувати аліменти на користь відповідача у розмірі, визначеному судовим рішенням від 07.10.2019.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів - позивача по справі, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.10.2019, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

При визначенні зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13, відповідно до якої заборонено змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому вимога позивачки про зменшення розміру аліментів з 2500,00 грн. до 1/6 частини щомісячно від всіх видів доходу є неможливою та підлягає зміні на тверду грошову суму.

Крім того, зменшуючи розмір аліментів, суд виходить з того, що позивач на даний час не працює, є одинокою матір`ю, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, має інших утриманців зобов`язання їх утримувати, та зазначене не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище позивачки, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, беручи до уваги інтереси дитини, а також інших дітей, які перебувають на утриманні позивача, суд визнає, що розмір визначених у 2019 році аліментів у сумі 2500 грн. підлягає зменшенню на тверду грошову суму у розмірі 1100 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

З урахуванням наведеної вище статті Закону, а також беручи до уваги те, що дитина наразі проживає разом з батьком та перебуває у нього на утриманні, суд приходить до висновку, що судовий збір слід залишити за державою звільнивши сторони від його сплати.

Що стосується вимоги відповідача щодо стягнення з позивача на його користь витрат на правничу допомогу судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Ст. 137 ЦПК України передбачає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16.

Відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, який мститься в матеріалах справи відповідачем надані суду докази укладання між ним та адвокатом Фофановим Я.Л. договору про надання правової допомоги від 27.05.2019, без узгоджених сторонами додатків до нього.

При цьому, в матеріалах справи відсутні детальний опис робіт, виконаних адвокатом та докази, що свідчать про оплату гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат пов`язаних із отриманням професійної правової допомоги не підлягає задоволенню, так як відповідачем дана вимога є не обґрунтованою, оскільки адвокат Фофанов Я.Л. участі у судовому засіданні не приймав, доказів про сплату останньому гонорару у розмірі 3000,00 грн. суду не надано.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, в даній справі сторони звільнені від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 10, 12, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192 СК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, суд, -

вирішив:

цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, присуджений рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.10.2019 року (справа № 314/3494/19), стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1100,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.11.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

20.11.2020