Провадження № 2/428/2392/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Розмана Сергія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Розман Сергій Юрійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 квітня 2019 року позивач зі свого банківського рахунку за платіжними дорученнями:

- № НОМЕР_1 на суму 10 000,00 грн.;

- № НОМЕР_2 на суму 10 000,00 грн.;

- № НОМЕР_3 на суму 11 550,00 грн.;

- № НОМЕР_4 на суму 6 550,00 грн.;

- № НОМЕР_5 на суму 5 000,00 грн.;

- № НОМЕР_6 на суму 5 700,00 грн.;

- № НОМЕР_7 на суму 5 700,00 грн.;

- № НОМЕР_8 на суму 3 350,00 грн.;

- № НОМЕР_9 на суму 6 300,00 грн. помилково переказав відповідачу ОСОБА_2 вказані грошові кошти у загальному розмірі 64 150, 00 грн.

Ці кошти відповідач отримав неправомірно та без будь-якої правової підстави, оскільки між ними відсутні жодні правовідносини (у тому числі договірні).

Таким чином, відповідачем безпідставно отримані від позивача грошові кошти в сумі 64150,00 грн., які він зобов`язаний повернути.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь безпідставно отримані грошові кошти у сумі 64 150,00 грн.; судові витрати по справі, які складаються з судового збору 768, 40 грн. та витрат на правничу допомогу 10 000,00 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Розман О.Ю. до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копіями платіжних доручень від 10.04.2019: № , № Р24А589979197А31892, № , № , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ОСОБА_1 перерахував грошові кошти на рахунок ОСОБА_2 на загальну суму 64 150, 00 грн.

Дана обставина підтверджується також випискою по картці ОСОБА_2 за період з 10.04.2019 по 11.04.2019, наданою Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк», з якої вбачається, що 10.04.2019 року дійсно були здійснені надходження грошових коштів на рахунок ОСОБА_2 від відправника ОСОБА_1 на загальну суму 64 150, 00 грн.

Однак на день звернення позивача до суду грошові кошти відповідачем повернуті не були.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки між сторонами будь-яких договорів щодо надання послуг або виконання робіт не укладалось і зазначені обставини не спростовані відповідачем належними і допустимими доказами у справі, суд доходить до висновку про обґрунтованість і доведеність в ході судового розгляду позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Розмана Сергія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів підлягають задоволенню, а отримані відповідачем кошти підлягають стягненню в судовому порядку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0. від 27.08.2019 про сплату судового збору у сумі 768, 40 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів витрачених ним на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень, суд зазначає таке.

Стаття 133 ЦПК визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Така позиція закріплена і у п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у яких судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Зокрема, п. 48 зазначеної вище постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В даному випадку суд вважає, що позивачем доведено факт надання йому правової допомоги, оскільки згідно зі свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 021/946 адвокат Розман Сергій Юрійович має право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 08/1 від 24.05.2019 адвокат Розман С.Ю. на підставі договору про надання правничої допомоги від 21.05.2019 надав ОСОБА_1 правничу допомогу та отримав від ОСОБА_1 за надані послуги (опис робіт, їх час та вартість додано до договору) грошові кошти у сумі 10 000 гривень.

За таких обставин суд вважає, що зазначені витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Розмана Сергія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуту суму грошових коштів у розмірі 64 150 (шістдесят чотири тисячі сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_10 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ID картка НОМЕР_11 , видана 17.05.2018 органом 4439.

Суддя І. С. Посохов