Провадження № 2-н/127/638/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
24.11.2020 року до суду надійшла заява від боржника ОСОБА_2 про відмову у видачі судового наказу, оскільки у ОСОБА_2 є дитина від шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2019 року. У зв`язку з тим, що боржник уже сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, він не може сплачувати на другу дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти також у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), а може сплачувати аліменти лише у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу).
Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у останній докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних міркувань.
Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно із п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Згідно із п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
З прохальної частини заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, що не передбачено п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України. Розмір аліментів, що допускається стягувати у порядку наказного провадження на одну дитину становить 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
А відтак, вищезазначена заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.161 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.
Суд звертає увагу на те, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження, тобто із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-161, 164, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: