Провадження № 2/344/3651/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 06.11.2020р. в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст.175,177 цього Кодексу.

Позивач в позовній заяві посилається на п.13 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», згідно якої, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.11.2019р. в його користь були стягнуті кошти в сумі 2000грн. в порядку відшкодування завданої моральної шкоди з Державної казначейської служби України, дане рішення боржником не було виконане. Ним було подано до Управління національної поліції в Івано-Франківській області заяву 21.04.2020р. в порядку ст.214 КПК України про внесення в зв`язку з цим відомостей до ЄРДР на керівника казначейства за злочин передбачений ч.2 ст.382 КК України, однак через невнесення останнім відомостей, позивачем було подано 13.07.2020р. до Івано-Франківського міського суду скаргу про зобов`язання внести відомості до ЄРДР, і ухвалою Івано-Франківського міського суду (слідчий суддя Антоняк Т.М.) від 24.07.2020 року було зобов`язано уповноважену особу ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 . Отже, згідно ухвали слідчого судді від 24.07.2020р. наявна незаконна бездіяльність відповідачів 1 та 2, яка спричинила шкоду позивачу в сумі 140 133.33грн.

Однак, як вбачається із додатку до позовної заяви, а саме ухвали Івано-Франківського міського суду від 24.07.2020 року було зобов`язання Управління національної поліції в Івано-Франківській області вчинити дії в порядку ст. 214 КПК України, але не визнано протиправною бездіяльність відповідного органу в порядку визначеному законодавством, при цьому, що даний орган (як орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність) не є відповідачем у даній справі, в порядку ст.1173, 1174 ЦК України. А факт незаконної бездіяльності щодо відповідача 1,2 за невиконання рішення суду буде встановлюватися тільки досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена позивачем (зі змісту позовної заяви), до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області (1), Державної казначейської служби України (2).

Ухвалою від 10.11.2020р. позов було залишено без руху.

23.11.2020р. ОСОБА_1 подав до суду заяву на виконання ухвали суду якою одночасно заявлено про відвід судді. Позивач не погодився оплачувати судовий збір вважаючи що звільнений на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», оскільки у разі необхідності такої оплати суддя сама може сплатити судовий збір, суддя є потенційним правопорушником, а тому й подано скаргу на ВРП щодо судді, а у разі не відкриття провадження такий позов буде подано до суду на суддю на відшкодування моральної шкоди та в люстраційний комітет.

24.11.2020 року суддею відповідно до вимог ст.33 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Польської М.В. від 23.11.2020 року передано на розгляд іншому судді.

25.11.2020 року с. ОСОБА_2 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Польської М.В. відмовлено.

Щодо доводів заявника про звільнення від сплати судового збору за чинним законодавством, то слід зазначити, що п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Тлумачення змісту ст.14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» свідчить, що від сплати судових витрат звільняються сторони у справах про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

Аналіз позовної заяви та доданих до неї матеріалів свідчить, що спір стосується щодо відшкодування моральної шкоди за безпідставне, на переконання позивача, невиконання рішення суду боржником, а не за заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. А тому, судовий збір підлягає до оплати.

Щодо доводів заявника що в ухвалі суду від 10.11.2020р. відсутні реквізити та чітка сума судового збору, то слід зазначити, що судом вказано розмір, а саме за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а реквізити є доступними на сайті суду для громадян, які мають намір подавати позовні заяви в суд, тому на переконання суду такі дані були доступні для позивача, який не погодився з такою вимогою, висловивши незгоду в заяві від 23.11.2020р., недоліки ухвали не усунув, заяву про звільнення від сплати судового збору з інших підстав не надав. Окрім того, за ст.175 ЦПК України обов`язок щодо визначення ціни позову покладається на особу, яка звертається з таким позовом до суду, як і визначення, як наслідок, суми судового збору, що підлягає сплаті.

Станом на 30 листопада 2020 року позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у спосіб встановлений в ухвалі від 10 листопада 2020 року належним чином.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зважаючи, що позивач належним чином не усунув недоліки позовної заяви, а тому, відповідно до ч. 3 статті 185 ЦПК України, вона підлягає поверненню.

На підставі вищенаведеного та відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя ,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди повернути.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Польська М.В.