Справа № 128/2371/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при секретарі Жигаровій Д.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

УСТАНОВИВ:

09.09.2020 позивач звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до відповідача, який умотивувала тим, що 06.11.2018 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Вказує, що в період шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вони проживають окремо від відповідача, нею подано позовну заяву до суду про розірвання шлюбу.

Вказує, що відповідач має гарний стан здоров`я, не перебував на обліку в жодній медичній установі.

Зазначає, що відповідач залишив її та сина і поїхав в невідомому напрямку.

Тому, вона звернулася до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

22.09.2020 ухвалою судді Вінницького районного суду відкрито провадження даній у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 двічі в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в порядку ч.10 ст.187 ЦПК. Оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача; заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповівдача не надходило, у зв`язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, 06.11.2018 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, актовий запис №3022(а.с.3).

В період шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30.05.2019, серія НОМЕР_1 , виданого Вінницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.4).

Відповідно до довідки № 630 від 20.05.2019, виданої відділом соціального захисту населення Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, до складу сім`ї зареєстрованих за адресою по АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дитину, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні; позивача, яка є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він, зі слів позивача, має гарний стан здоров`я, є людиною працездатного віку, не перебував на обліку в жодній медичній установі, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Отже, суд дійшов висновку, що позов позивача підлягає до задоволення та стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини, з усіх видів його заробітку (доходу) , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття .

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 09.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 840, 80 гривень.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись стст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, Суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 (останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць -допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 18.11.2020.

Суддя: О.Б. Саєнко