Справа № 587/1988/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді - Черних О.М.

за участю секретаря судового засідання - Макошенець С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (смт. Степанівка, вул. Центральна, 5, Сумського району, Сумської області), третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора (м. Суми, майдан Незалежності, 8) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Степанівської селищної ради про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з прибудовами за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 та після її смерті відкрилась спадщина. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала ОСОБА_1 . Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Проте при зверненні позивачки до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, постановою державного нотаріуса було відмовлено, оскільки не було надано необхідних для вчинення нотаріальної дії документів. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду за захистом свого права власності на житловий будинок.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Степанівської селищної ради Сумського району до суду не з`явився, від селищного голови надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують.

Від Завідувача Сумської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с. 8) та після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до довідки №5762/02-14 від 27.11.2014 року, виданої нотаріусом Сумської райдержнотконтори Хоменко О.В., ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка подала заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 20).

Згідно матеріалів спадкової справи № 686/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 49-76) за життя ОСОБА_2 прийняла Ѕ частку спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак не оформила своїх спадкових прав та померла. Згідно довідки Підліснівської сільської ради № 36 від 25.11.2014 року спадкоємицею на Ѕ частку спадщини після ОСОБА_3 також була її донька ОСОБА_4 , яка спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після ОСОБА_4 спадщину прийняла її сестра ОСОБА_2 , однак не оформила своїх спадкових прав та померла.

Позивачка ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Проте згідно постанови державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.06.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не було надано документу, який би підтверджував належність померлій ОСОБА_3 зазначеного житлового будинку на праві власності (а.с. 21-22).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Спадкове домоволодіння, відповідно технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 має наступні показники: загальна площа 72,7 кв.м., житлова площа 22,7 кв.м., підсобна - 50,0 кв.м. та складається з: коридору - 6,2 кв.м., кладової 5,1 кв.м., житлової 12,5 кв.м., кухні 12 кв.м., житлової 8,7кв.м., житлової 16,8 кв.м., веранди 11,4 кв.м. (а.с. 10-14).

Вартість спадкового майна згідно Звіту про експертну оцінку ТОВ «Віонікс» станом на 27.07.2020 року становить 43 633 грн (а.с. 26-27).

Факт належності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 підтверджується довідкою Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №263 від 22.07.2020 року, згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсно проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно запису погосподарської книги будинок за адресою: АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_3 . Земельна ділянка за вказаною адресою була передана у приватну власність ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Підліснівської сільської ради від 30.07.1993 року № 46 (а.с. 16-19).

Крім того, згідно Витягу з книги погосподарського обліку Підліснівської сільської ради № 4 за 1991-1995 роки житловий будинок в АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_3 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно положень ч. 1 ст. 31 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Державна реєстрація права на житлові будівлі, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністра Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним Кодексом та Законом України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Відповідно до Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженої Наказом Міністерства Юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08. 1992 року №449 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Згідно п.1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 року № 112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма №1 - «Погоспордарська книга». Відповідно до п.7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 року № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались раніше і визнаються на даний час в якості актів органів (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, виходячи з наведених вимог закону та того, що спірний будинок не відноситься до самочинного будівництва та рахується згідно записів погосподарської книги за померлою ОСОБА_3 , спадкоємицями майна якої є померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , тобто входить до спадкової маси, а позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а тому наявні всі підстави для задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 89, 200, 263-265, 268 ЦПК країни, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (смт. Степанівка, вул. Центральна, 5, Сумського району, Сумської області), третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора (м. Суми, майдан Незалежності, 8) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з прибудовою, кухнею, трьома сараями, гаражем, погребом, вбиральнею та навісом за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних