Справа № 703/2139/20
13 листопада 2020 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кирилюк Н.А.
з секретарем судового засідання Римським Д.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем з 16 жовтня 2010 року по 14 січня 2019 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з нею.
Відповідно до рішенням Смілянського міськрайонного суду від 07 листопада 2018 року відповідач повинен сплачувати на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В зв`язку з цим ОСОБА_1 просила стягнути цю заборгованість в примусовому порядку, а також 9361 грн. 95 коп. пені за період часу з 01 квітня 2019 року по 01 червня 2020 року.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог.
В судове засідання сторони не з`явились, в направленій до суду заяві позивач підтримала позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України.
Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу сімейних правовідносин.
Згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2019 року по справі № 703/2602/18 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 жовтня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі. В зв`язку з різними поглядами на сімейне життя шлюб між сторонами було розірвано.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2018 року і до повноліття дитини.

Згідно з розрахунком головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01 червня 2020 року становила 32280 грн. 70 коп.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Згідно з частиною четвертою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Стаття 196 СК України встановлює відповідальність за прострочення сплати аліментів і вказує, що уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Частиною 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Позиція суду щодо заявлених вимог.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідач не надав доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. А тому, суд вважає доведеною вину відповідача у несплаті аліментів та, відповідно, настання відповідальності за виникнення заборгованості.

Визначаючи розмір неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів з 01 квітня 2019 року, враховуючи, що аліменти нараховуються щомісячно з 1 по останній день місяця, то початковою датою нарахування пені за квітень є 1 травня 2019 року. Таким чином, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить:

за квітень 2019 року неустойка (пеня) становить 8224,85 грн. (2071,75 грн. заборгованості по аліментах х 0,01х 397 днів прострочення сплати аліментів).

за травень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 7582,61 грн (2071,75 х 0,01 х 366).

за червень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 6961,08 грн (2071,75 х 0,01 х 336).

за липень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 6584,19 грн (2158,75 х 0,01 х 305).

за серпень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 5914,98 грн (2158,75 х 0,01 х 274).

за вересень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 5267,35 грн (2158,75 х 0,01 х 244).

за жовтень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 4793,03 грн (2250,25 х 0,01 х 213).

за листопад 2019 року розмір неустойки (пені) становить 4117,96 грн (2250,25 х 0,01 х 183).

за грудень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 3420,38 грн (2250,25 х 0,01 х 152)

за січень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 2543,72 грн (2102,25 х 0,01 х 121).

за лютий 2020 року розмір неустойки (пені) становить 1934,07 грн (2102,25 х 0,01 х 92)

за березень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 1282,37 грн (2102,25 грн х 0,01 х 61).

за квітень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 630,54 грн (2034,00 грн х 0,01 х 31).

Таким чином, загальна сума пені за становить 51032 грн. 28 коп.

Оскільки стаття 196 СК України обмежує максимальний розмір пені за прострочення сплати аліментів у вигляді не більше 100 відсотків заборгованості, загальний розмір пені станом на 01 червня 2020 року становить 32280 грн. 70 коп.

Суд зазначає, що позивач просить стягнути 9361 грн. 95 коп. пені, а суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог. Враховуючи наведене, вимоги про стягнення пені підлягають до повного задоволення.

Щодо стягнення заборгованості суд зазначає наступне.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності із ч. 3, 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст. 194-197 СК України та ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається виконавцем. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини з одного з подружжя відбувалося за рішенням суду.

В такому разі законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

Враховуючи, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», то і заборгованість по аліментам стягується державним виконавцем відповідно до положень цього Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості по аліментам.

Відповідно до ч. 7 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Також суд зазначає, що повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.

А тому в цій частині позову належить відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 189 грн. 02 коп. судового збору, нарахованого пропорційно до задоволеної частини вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з наведеним позовом, решту судового збору належить віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9361 грн. 95 коп. пені за прострочення сплати аліментів за період часу з 01 квітня 2019 року по 01 червня 2020 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 189 грн. 02 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк