Справа № 346/3766/20
Провадження № 2/346/1648/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Веселова В.М.
секретаря Максим`юк М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом ,в якому зазначив,що 20 травня 2018 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальна площа - 41,0 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 .
Вважає, що між сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет і ціну договору, з умовою подальшого посвідчення за місцем складання в нотаріальній конторі, а тому між нами відбулося повне виконання умов угоди, що виразилося в передачі нежитлової будівлі відповідачем та в оплаті мною її вартості, що підтверджується доданими доказами.
Однак, з моменту укладення угоди до цього часу, відповідач без поважних на те причин ухиляється від явки до нотаріуса для наступного посвідчення договору купівлі-продажу, хоча жодних обмежень для цього не має. Відповідач перестав відповідати на дзвінки позивача.
Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальна площа 41,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 те ОСОБА_2 та визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на нежитлову будівлю, загальна площа - 41,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
В судове засідання від позивача надійшла письмова заява, в якій він просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,просить їх задовольнити,не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день , час та місце розгляду справи був повідомлений належно по місцю проживання,шляхом публікації оголошення про виклик на сайті «Судова влада», причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав.
За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі №1244, укладеного 20 травня 2018 року між відповідачем ОСОБА_2 (продавцем) та позивачем ОСОБА_1 (покупцем), продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця нежитлову будівлю, загальною площею 41 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В пункті 6 даного договору зазначено, що за домовленістю сторін продаж нежитлової будівлі вчинено за 8500 доларів, які продавець одержав в повному обсязі від покупця до моменту підписання даного договору. Фінансових або будь-якихінших претензій з приводу проведеного розрахунку сторони одна до одної не мають. Пунктом 16 визначено, що протягом місяця сторони зобовязуються укласти даний договір у нотаріальному порядку (а.с.12).
Згідно розписки від 20 травня 2018 року, відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача 8500 дол.США.
Згідно із актом прийому-передачі №292 від 20 травня 2018 року відбулась передача вказаної нежитлової будівлі на підставі укладеного сторонами вищезазначеного договору купівлі-продажу (а.с.13).
Судом встановлено, що відповідно до письмової розписки, даної відповідачем добровільно та власноручно 20 травня 2018 року, відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 8500 дол.США (а.с.41).
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідно до ч. 2 ст. 219 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Ч.1ст. 321 ЦК Українипередбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 657 ЦК Українидоговір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недісними» від 06.11.2009 року № 9 з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини,які відповіднодо чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах , що не забороняються законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1, 3 ст. 334 ЦК Україниправо власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст.392 вказаного Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст.316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном,на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.ст.386,387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно ст.208 ч.3 ЦК України правочини, що укладаються між фізичними особами на суму, що є більше 20 неоподатковуваних мінімумів , повинні бути укладені в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України ,якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У відповідності до ст.209 ЦК України підписаний між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу будинку підлягав нотаріальному посвідченню, однак такого нотаріального посвідчення не відбулось.
Як вбачається з матеріалів справи, а також позиції позивача, викладеної в позовній заяві,та безпосередньо матеріалів справи та документів, долучених до справи, між сторонами було укладено письмово попередній договір купівлі-продажу від 20 жовтня 2017 року. Сторони зобов`язувались по даному договору в подальшому здійснити належне оформлення будівлі та її реєстрацію на позивача. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач , підписавши письмовий договір купівлі-продажу та акт прийомки-передачі будівлі, та отримавши від позивача кошти згідно розписки, ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу,що унеможливлює його належну перереєстрацію у відповідних державних органах. Позивач довів суду обставину передбачену ч.2 ст.220 ЦК України, а саме те, що одна сторона ухилилась від виконання нотаріального посвідчення договору, і посилається на неї при викладені обставин справи. Так, суду представлено оригінали письмового договору, розписки про оплату вартості спірного будинку, письмових звернень, претензій від позивача до відповідача, надісланих належним чином , які свідчать про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.
Позивачем коректно наведено причини неможливості укладення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку, надано докази ухилення відповідача від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу автомобіля, між сторонами було укладено попередньо письмовий договір про придбання будинку, та відповідачем було написано розписку про отримання коштів від позивача.
За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст.208 ч.3, 220 , 316,317,319,321 ЦК України, роз`яснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» , , та керуючись ст.ст. 128-130, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 352, 354,411 ЦПК України суд,-
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальна площа - 41 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 те ОСОБА_2 та визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на нежитлову будівлю, загальна площа - 41,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2020 року.

Суддя Веселов В. М.