КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 369/2913/20 Головуючий у І-й інстанції - Пінкевич Н.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду від 05 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» про стягнення пені за порушення умов договору,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «ЖК «Нові Теремки» про стягнення пені за порушення умов договору.

В обґрунтування позову зазначав, що 07 вересня 2017 року між ним та ТОВ «ЖК «Нові Теремки» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , за умовами якого відповідач зобов`язується передати у власність позивача, а останній в свою чергу прийняти у власність майнові права на вказану квартиру та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

У пункті 3.1. договору сторонами обумовлено, що ціна майнових прав на квартиру на момент підписання договору становить: 255 618,86 грн., зокрема, податок на додану вартість становить 42 603,14 грн., що еквівалентно 9 838 доларам 23 центам США.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації - 31 грудня 2018 р. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття до експлуатації об`єкта будівництва на строк до трьох місяців і це не буде вважатися порушенням умов цього договору.

Позивач вважав, що оскільки станом на 07 лютого 2020 року згідно з відповіді Державної архітектурно-будівельної інспекції України об`єкт будівництва в експлуатацію не прийнятий, а отже відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання.

Посилаючись на пункт 6.2. договору, яким встановлено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва до експлуатації (пункт 2.4. договору), продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1 % від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення, тому ОСОБА_1 вважав, що його право порушено, в зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі у розмірі 0,1% від ціни Договору за кожний день прострочення у розмірі 93 556,50 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 05 червня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК Українидоговори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК Українивстановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 07 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЖК «Нові Теремки» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру укладено на виконання Форвардного контракту № 44862-А/4, придбаного покупцем за результатами відкритого аукціону, проведеного Товарною біржею "Перспектива Коммодіті" від 07 вересня 2017 року, між ТОВ «ЖК «Нові Теремки» та ОСОБА_1 .

За цим Договором та у відповідності до ст. 656 ЦК України, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , (надалі - «об`єкт будівництва») та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що предметом Договору є майнові права на квартиру, які після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації Покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Продавець зобов`язаний передати Покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру.

Пунктом 1.4. Договору Сторони обумовили, що майнові права на Квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі квартири підписується Сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва та за умови повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. Факт повної оплати Покупцем майнових прав на квартиру буде підтверджуватися наданням Довідки згідно з п. 5.2.4 цього Договору. Квартира (як сукупність майнових прав) переходить від Продавця до Покупця після підписання Акту прийому-передачі.

Виходячи з п. 2.4. Договору, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 грудня 2018 р. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторонами обумовлено, що ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 255 618,86 грн., в тому числі ПДВ 42603,14 грн., що еквівалентно 9838,23 доларам 23 центам США.

Також, п.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору визначено, що Продавець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за Договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно Форвардного контракту.

У разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується (пункт 6.2. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору, даний договір укладається під відкладальною обставиною, якою сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту № 44862-А/4 покупцем за відповідним актом. Цей договір набирає чинності з моменту настання відкладальної обставини ( а саме з дати підписання сторонами Акту пред`явлення) і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Форвардний контракт № 44862-А/4, укладений на Товарній біржі від 07 вересня 2017 року, вважається чинним до моменту повного виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав.

З відповіді Державної архітектурно-будівельної інспекції України №28/0/113-20 від 07.02.2020 року слідує, що відповідно до системи документообігу Департаменту відсутня інформація стосовно надходження від ТОВ «ЖК «Нові Теремки», або інших фізичних та юридичних осіб, документів щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 у повній мірі виконав свої зобов`язання згідно договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №101/01-10 від 7 вересня 2017 року щодо оплати ціни майнових прав на квартиру в АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується попередньою довідкою від 03 лютого 2020 року, виданою ТОВ Житловий комплекс «Нові Теремки» (а.с.20).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина першої статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

В п. 2.4. Договору, сторонами погоджено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 грудня 2018 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови, як строк прийняття об`єкта в експлуатацію.

Згідно статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За правилом ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 07 вересня 2017 року № 101/О1-10, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ЖК «Нові Теремки», конкретно не визначений, оскільки в п.2.4 вказаного договору зазначена не конкретна, а орієнтована календарна дата прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Частиною першою статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до положень частини другої даної норми підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, визнаються: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частинами 1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

При цьому зобов`язання щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність.

В чинному законодавстві України таке поняття як «прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію» відсутнє.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Частиною 1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акту готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифікату, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифікату визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об`єкту до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Згідно з ч.4 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

За ч.5 ст.39 даного Закону датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Частиною 9 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Пунктом 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Повноваження Держархбудінспекції здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держархбудінспекції, а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів.

Отже, місцевий суд у своєму рішенні вірно акцентовував увагу на тому, що питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється саме органами державного архітектурно-будівельного контролю, у зв`язку із чим такі відносини відносяться не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин.

Статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

За вказаних обставин п. 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 07 вересня 2017 року № 101/О1-10 носить технічний характер, так як вказує на технічну характеристику житлового будинку. В даному Договорі пункт 2.4. міститься в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири».

Враховуючи, що термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, а вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони ТОВ «ЖК «Нові Теремки» відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ст. ст. 524, 533-535 ЦПК України передбачено, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої особи (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 549 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Тобто порушення грошового зобов`язання є невиконання боржником обов`язку сплатити грошові кошти.

У справі, яка є предметом перегляду, між сторонами виникли зобов`язання з договору про часткову участь у будівництві, за умовами якого забудовник зобов`язувався збудувати об`єкт будівництва у строк, визначений договором, і передати його замовнику, однак у порушення умов договору свої зобов`язання не виконав.

Пунктом 6 Договору встановлена відповідальність боржника за недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Обов`язок щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не є грошовим зобов`язанням, а тому до спірних правовідносин не застосовується можливість стягнення з відповідача пені, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно була не стягнута пеня, визначена умовами договору, не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та й прийшов до обґрунтованого висновку про те, що термін прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі конкретною датою не визначений, а вказана орієнтовна дата прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, тому склад цивільно-правового порушення зі сторони ТОВ ЖК «Нові Теремки» відсутній. Це виключає можливість застосувати цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені) до відповідача.

Рішення сулу відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують й не впливають на правильність постановленого рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк та термін виконання зобов`язання визначений правочином, а саме встановлена орієнтовна дата - 31 грудня 2018 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі конкретно не визначений, у пункті 2.4. договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата прийняття об`єкта будівництва до експлуатації.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановлення оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду від 05 червня 2020 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарження не підлягає.

Головуючий

Судді: