справа № 208/7287/19
№ провадження 2/208/958/20
23 вересня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 «про стягнення боргу за природній газ»,-
У листопаді 2019 року Акціонерне товариство «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 «про стягнення боргу за природній газ», в якій просить:
-витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921,00 гривень.
2. Позиція відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними.
3. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача Акціонерного товариства «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» за довіреністю Лещенко Г.О. до судового засідання подала заяву за якою прохала провести розгляд справи у його відсутність, на підставі поданих доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.
4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.
04.11.2019 року позивач Акціонерного товариства «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою.
26.11.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
28.08.2020 року Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області передано на розгляд іншому судді в порядку статті 33 ЦПК України.
03.09.2020 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Івченко Т.П.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
5. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем на підставі ліцензії, виданої постановою НКРЕКП від 29.06.2017 року № 844 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕАЗ» зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 18.06.2019 року № 1091 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 844», по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на якому встановлені газові прилади: плита газова ПГ, опалювальний прилад, газова колона - ГК та зареєстровано 1 особу.
11.07.2019 р. працівниками AT «Дніпропетровськгаз» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Салтикова-Щедріна, 13 було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу.
11.07.2019 р. представниками Оператора ГРС в присутності споживача ОСОБА_1 було складено акт виявлення порушень № 3393, протокол № 3393 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи та акт про порушення № 3393, у яких відповідач підписався особисто і без зауважень.
В протоколі про демонтаж лічильника газу відповідача ОСОБА_1 повідомили про дату, місце та час, проведення експертизи.
Відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про дату, місце та час проведення експертизи лічильника газу, однак не з`явився.
Згідно п. 3.3.2. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 р. № 619 (далі - Положення) у разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи.
18.07.2019 року було проведено експертизу знятого для проведення експертизи лічильника газу марки ОКТАВА типу G-6 рік випуску 2001, зав. № 441217, комісією, до складу якої входить представник державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», ОСОБА_2 згідно з п. 3.3.1. Положення.
Виявлення будь-яких порушень в конструкції ЗВТ чи пломб, встановлених на ньому, не дає можливості комісії з експертизи лічильників визначити коли саме були вчинені порушення та який обсяг природного газу було несанкціоновано відібрано з газорозподільної мережі, тому комісія встановлює лише факт наявності порушень, про що й зазначає в акті експертизи.
Висновок комісії: «Лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу (...]з вини споживача.
Виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу з метою заниження його показників.» У відповідності до п. 1 гл. З р. XI Кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Останні контрольні показання лічильника газу було знято 26.02.2019 року згідно акту відвідування № 2357.
Згідно наявних на об`єкті відповідача газових приладів, граничні норми в опалювальний місяць складають: 23,6 куб.м, (плита газова + водонагрівач) * 1 особу + 95,0 кв.м. (опалювальна площа) *11 куб. м. (на 1 кв.м. опалювальної площі) = 1068,60 куб.м. Тож, за період 26-28.02.2019 року нарахування складають: 1068,60 куб.м. / 28 днів * 3 дні = 114,49 куб.м. Згідно наявних на об`єкті відповідача газових приладів, граничні норми в неопалювальний місяць складають: 23,6 куб.м, (плита газова + водонагрівач) * 1 особу + 95,0 кв.м. (опалювальна площа) *11 куб. м. (на 1 кв.м. опалювальної площі) * 30% = 337,10 куб.м.
15.08.2019 року відповідачу було направлено засобами поштового зв`язку рахунок на оплату збитків, який ним отримано, однак станом на дату звернення до суду не сплачено.
6. Правові норми законодавства застосовані судом.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч. 2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, збору та вивозу твердих побутових відходів за місцем проживання відповідачів.
Згідно з ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення тарифів на комунальні послуги відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.
Індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Задовольняючи позов про стягнення боргу за природній газ, суд виходить з того , що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України по справі 20 квітня 2016 року по справі 221/515/15-а.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів від оплати послуг у повному обсязі.
Така позиція суду кореспондується з висновком Верховного суду України викладеним у постанові від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13, який підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права у відповідності до положеньст.360-7 ЦПК України, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Таким чином, побутовий споживач, тобто відповідач ОСОБА_1 , зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату за поставлений природний газ згідно з умовами договору (п.20 Правил постачання). Відповідно до п.14 розділу III Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Акціонерного товариства «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» свої зобов`язання щодо забезпечення відповідача природним газом виконало належним чином, надало споживачу послуги, однак останній свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг не виконав, а тому позовні вимоги суд вважає задовольнити в повному обсязі.
8. Розподіл судових витрат між сторонами.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 141ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду, в розмірі 1921 (ода тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства «Оператор газопостачальної системи» «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 «про стягнення боргу за природній газ» - задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданн я заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Івченко Т. П.