ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3225/20
провадження № 2/753/4692/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є дідусем малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками дитини є донька позивача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 . Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 матір дитини ОСОБА_4 померла. Вказує, що на даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач в 2012 р. пішов із сім`ї та на даний час свої батьківські обов`язки не виконує, про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток своєї доньки не піклується, участі в її вихованні не приймає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

16.09.2020 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву,в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, оскільки займатись вихованням дитини не має можливості, просив розглядати справу за його відсутності.

Крім того відповідач подав до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо позовних вимог про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, надіслав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також надано подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність призначення опікуном.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 . (а.с.3)

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьком, якої є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2014 р. (а.с.4).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2018 р. затверджено мирову угоду, згідно з якою зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2014 р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно. Розстрочено ОСОБА_2 сплату на користь ОСОБА_4 заборгованість за аліментами в сумі 89 599 грн. 33 коп. на 179 місяців, із зобов`язанням ОСОБА_2 сплачувати заборгованість за аліментами в період розстрочення щомісяця по 500 грн. 56 коп. (а.с.9-10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 матір дитини ОСОБА_4 померла, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.12.2019 р. (а.с.5)

Як вбачається із матеріалів справи, на даний час дитина проживає з дідусем - позивачем по справі ОСОБА_1 , в квартирі АДРЕСА_1 та знаходяться на його утриманні.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 , підпис якого засвідчено приватним нотаріусом КМНО Любенко Т.М., зареєстрована в реєстрі за №155, згідно даної заяви ОСОБА_2 не заперечує проти позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22)

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.07.2020 року №103/5706/41/3 про доцільність позбавлення батьківських прав встановлено, що підчас бесіди з малолітньою ОСОБА_3 , дівчинка підтвердила, вона і надалі бажає проживати з дідусем. Батько дитини ОСОБА_2 не проживає, з 2012 р. вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, інтересами, не бере участь у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не допомагає. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Із подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.09.2020 р., № 103/7545/41/3 про доцільність призначення опікуном вбачається наступне. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування, в разі позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої доньки, вважає за доцільне призначити над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про встановлення над малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіки та призначення її опікуном - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 206, 265, 268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити над малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити її опікуном - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА