РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/781/20
Провадження № 2/181/210/20
"17" листопада 2020 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Юр`єва О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Чупікової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Межівської селищної ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,
за участю сторін по справі
відповідача ОСОБА_2
14 вересня 2020 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Межівської РДА Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що від шлюбу з
відповідачем, який судовим рішенням було розірвано, вони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які фактично проживають разом з відповідачем. У договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні батька дітей. Мати дітей постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з молодшим сином, мирним шляхом врегулювати ситуацію не вдається.
Позивач просить суд:
- усунути перешкоди з боку відповідача у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- визначити такі способи участі позивачу у спілкуванні та вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до графіку вихідних днів позивача, але не менше двох разів на тиждень.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 09:00 годину 20 жовтня 2020 року.
20 жовтня 2020 року ухвалою суду на підставі клопотання третьої особи: Органу опіки та піклування Межівської РДА Дніпропетровської області, було виключено з кола третіх осіб орган опіки та піклування Межівської РДА Дніпропетровської області та залучено до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування Межівської селищної ради Дніпропетровської області. Підготовче судове засідання у справі було відкладено на 10:00 годину 05 листопада 2020 року.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду на 13:30 годину 11 листопада 2020 року.
11 листопада 2020 року розгляд справи було відкладено на 10:30 годину 17 листопада 2020 року, у зв`язку з технічними причинами, а саме відсутністю електроенергії.
В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач у судовому засіданні пояснила, що згідна на зустрічі дитини з батьком тільки в її присутності, оскільки дитина часто хворіє і вона повинна бути впевнена, що батько забирає дитини із задовільним станом здоров`я. Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач веде себе агресивно, постійно створює конфлікти.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Межівської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , по суті заданих питань суду пояснив, що він є старшим братом ОСОБА_4 , а позивач, ОСОБА_1 , є його батьком, однак спілкуватися з останнім не бажає через постійні сварки.
Крім того у судовому засіданні була заслухана дитина сторін, спір щодо участі у вихованні якої вирішується у даній справі, а саме - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання спілкуватися з батьком.
Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.
Судом досліджені та надана оцінка таким доказам:
У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Фрунзенською сільською радою Сакського району Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис №8, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №16, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких записано ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 .
Відповідно до заочного рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/771/17 від 25 вересня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 09 жовтня 2017 року.
Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/1599/19 від 10 лютого 2020 року підтверджується, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2019 року, в особі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Висновком комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Межівської селищної ради про встановлення способу участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 №311 від 29 жовтня 2020 року підтверджується надання дозволу ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : систематичні побачення з батьком, з 09:00 години до 17:00 години в суботу або неділю за графіком змінності батька, але не більше 2 разів на місяць; спільного відпочинку, на час літніх канікул, по тижню у кожного з батьків, під час інших канікул за домовленістю з матір`ю. Всі зустрічі та поїздки мають відбуватися з урахуванням фізичного, психоемоційного стану дитини, погодних умов, за попереднім погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 , з дотриманням вимог законодавства щодо заходів безпеки в режимі карантину.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Згідно ч.2 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Ч.3 - той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положенням ч.1 ст.159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Ч.2 - суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, як зазначено в п.27 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Суд критично ставиться до наданого відповідачем, ОСОБА_2 , термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №053939, як до доказу того, що ОСОБА_1 чинить насилля відносно неї та дітей, оскільки зі змісту припису вбачається, що його було винесено 10 червня 2019 року, строком на п`ять діб, таким чином з моменту винесення даного припису минуло більше року, крім того будь-яких інших доказів на підтвердження даного факту відповідачем не було надано.

За таких обставин, суд, враховує складні взаємовідносини між позивачем і відповідачем, наявність особистих претензій між сторонами, ставленням позивача до сина, відсутність будь-яких фактів, що свідчили б про негативний вплив позивача на фізичний, психологічний стан та розвиток дитини, малолітній вік дитини, а також висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Межівської селищної ради.

Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, зважаючи на вищевикладені аргументи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, та визначенню ОСОБА_1 такі способи участі у спілкуванні та вихованні сина: ОСОБА_4 , шляхом: встановлення систематичних побачень з батьком, ОСОБА_1 з 09:00 години до 17:00 години в суботу або неділю за графіком змінності батька, але не більше 2 разів на місяць, за наявності згоди дитини та перебуванні у здоровому стані; спільного відпочинку, на час літніх канікул, по тижню у кожного з батьків, під час інших канікул за домовленістю з матір`ю, ОСОБА_2 . Всі зустрічі та поїздки мають відбуватися з урахуванням фізичного, психоемоційного стану дитини, погодних умов, за попереднім погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 , з дотриманням вимог законодавства щодо заходів безпеки в режимі карантину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зазначений порядок спілкування позивача з сином буде достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини.

Суд не вважає за доцільний та такий, що відповідатиме інтересам дитини, запропонований позивачем в позовній заяві спосіб, оскільки він значно впливатиме на сталий спосіб життя дитини та її охоронювані законом інтереси.

При цьому, суд враховує та роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, приймаючи той факт, що суму судового збору відповідно до квитанції було сплачено позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.157,159 СК України, ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа: Орган опіки та піклування Межівської селищної ради Дніпропетровської області (52900 Дніпропетровська область Межівський район смт. Межова вул. ім. Грушевського, буд.9) про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом:

-встановлення систематичних побачень з батьком, ОСОБА_1 з 09:00 години до 17:00 години в суботу або неділю за графіком змінності батька, але не більше 2 разів на місяць, за наявності згоди дитини та перебуванні у здоровому стані;

-спільного відпочинку, на час літніх канікул, по тижню у кожного з батьків, під час інших канікул за домовленістю з матір`ю, ОСОБА_2 . Всі зустрічі та поїздки мають відбуватися з урахуванням фізичного, психоемоційного стану дитини, погодних умов, за попереднім погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 , з дотриманням вимог законодавства щодо заходів безпеки в режимі карантину.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2020 року.

Суддя: О. Ю. Юр`єв