Єдиний унікальний номер 235/5716/19
Номер провадження 22-ц/804/1341/20
Донецький апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року

м. Бахмут

Справа № 235/5716/19

Провадження № 22-ц/804/1341/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Біляєвої О. М. (суддя-доповідач), Корчистої О. І., Папоян В. В.,

секретар судового засідання - Гладух О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Молчанова Наталія Володимирівна ,

відповідач - Державне підприємство «Мирноградвугілля»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яку підписала представник Молчанова Наталія Володимирівна, на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Філь О. Є. від 11 лютого 2020 року, постановлену в м. Покровську Донецької області, дата складення повного судового рішення - 11 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Молчанова Н. В. , пред`явив позов до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що з 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 працював гірником очисного забою підземним 5 розряду на дільниці з видобутку вугілля № 1 у відокремленому підрозділі «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Мирноградвугілля».

Позивач у період з 13.05.2019 по 05.06.2019 та з 05.06.2019 по 07.06.2019 був тимчасово непрацездатним, що підтверджується листками непрацездатності. 08 червня 2019 року він уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

24 червня 2019 року ОСОБА_1 отримав лист відповідача від 21.06.2019 № 179, в якому повідомлялося про його звільнення на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки він не мав наміру розривати трудовий договір і не подавав заяву про звільнення.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 , належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не з`явився, про причини повторної неявки в судове засідання не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишає позов без розгляду.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку підписала представник Молчанова Н. В. , в якій порушує питання про скасування ухвали з підстав порушення судом норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач, який не перебуває за місцем реєстрації у зв`язку з відрядженням, звертався із заявою про розгляд справи за його відсутності. Щодо неявки представника позивача - адвоката Молчанової Н. В., то остання з`явилася із запізненням на 3 хвилини.

На час перегляду справи відзив на апеляційну скаргу від Державного підприємства «Мирноградвугілля» не надійшов.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися.

Ураховуючи, що вони про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується телефонограмами №№ 143, 144, 145, зареєстрованими 08 квітня 2020 року в Журналі телефонограм у цивільних справах (ас. 109-111); довідкою про доставку SMS-повідомлення представнику позивача Молчановій Н. В. (ас. 112); про причини неявки суд не повідомили, суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України розглядає справу за їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судові засідання 22 січня і 11 лютого 2020 року,про причини неявки суд не повідомив та не скористався правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом зазначених положень цивільного процесуального закону повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду, що пов`язане із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.02.2020 у справі № 714/806/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.03.2020 у справі № 686/17001/17).

З огляду на матеріали справи, позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Молчанова Н. В. не з`явилися у судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 22 січня 2020 року, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Так, належне повідомлення позивача ОСОБА_1 про розгляд цієї справи 22 січня 2020 року підтверджується телефонограмою № 330 від 23 грудня 2019 року, яка зареєстрована в Журналі телефонограм суду першої інстанції і отримана особисто позивачем, а також довідкою про доставку SMS-повідомлення його представнику Молчановій Н. В. (ас. 69, 70). Відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства повідомлення представника учасника справи вважається повідомленням і цієї особи.

У судове засідання, призначене на 14 год. 00 хв. 11 лютого 2020 року, ОСОБА_1 або його представник Молчанова Н. В. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені. Відповідно до зворотного повідомлення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав судову повістку 27 січня 2020 року (ас. 73). Повідомлення його представника Молчанової Н. В. підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення (ас. 74).

Заяви про розгляд справи за його відсутності від позивача та його представника не надходило.

Установивши, що позивач або його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилися в судове засідання (22 січня 2020 року, 11 лютого 2020 року), про причини неявки суду не повідомили та не скористалися правом подати заяву про розгляд справи за їх відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статі 257 ЦПК України для залишення позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди без розгляду. При цьому суд роз`яснив позивачеві наслідки залишення позову без розгляду, передбачені частиною другою статті 257 ЦПК України, а саме: особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Довід апеляційної скарги про звернення до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача не є прийнятним, оскільки в матеріалах справи відповідна заява відсутня, а особа, яка подала апеляційну скаргу, не надала належних доказів звернення до суду з такою заявою.

Щодо посилання у скарзі на відсутність ОСОБА_1 за місцем реєстрації у зв`язку з відрядженням як військовослужбовця, що, на його думку, свідчить про неналежне повідомлення, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Порядок вручення судових повісток визначений статтею 130 ЦПК України, згідно з частинами першою - четвертою якої у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (із змінами) затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Порядок вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», адресованих фізичним особам, визначений пунктом 99-1 вказаних Правил.

З огляду на зворотне повідомлення поштового відправлення (ас. 73), ОСОБА_1 особисто 27 січня 2020 року отримав судову повістку про розгляд справи 11 лютого 2020 року об 14 год. 00 хв., що засвідчено підписом працівника поштового зв`язку.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 у відрядженні, зокрема 27 січня 2020 року, немає підстав вважати, що позивач не був повідомлений.

Крім цього, належне повідомлення позивача підтверджується довідкою про доставку Молчановій Н. В. , яка є його представником, SMS-повідомлення про дату, час і місце судового розгляду.

Колегія суддів також відхиляє довід скарги, що зазначення в ухвалі суду про явку у судове засідання 11 лютого 2020 року представника відповідача Наумова О. С. не відповідає дійсності, оскільки такий довід спростовується матеріалами справи, а саме: протоколом судового засідання від 11 лютого 2020 року, з якого вбачається, що представник відповідача був присутнім в судовому засіданні і висловлював думку щодо неявки позивача та його представника.

Згідно з довідкою суду від 11.02.2020, під час створення архівної та робочої копії було виявлено, що запис фонограми та протоколювання судового засідання на програмно-апаратному комплексі «Оберіг» відсутній.

Статтею 249 ЦПК України передбачено право учасників справи ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису. Однак ані позивач, ані його представник не скористалися таким процесуальним правом і не принесли зауваження на протокол судового засідання.

Отже, довід скарги про те, що представник відповідача Наумов О. С. не з`явився у судове засідання 11.02.2020, про що суд помилково зазначив в ухвалі, є безпідставним.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яку підписала представник Молчанова Наталія Володимирівна, залишити без задоволення, ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: О. М. Біляєва

О. І. Корчиста

В. В. Папоян

Дата складення судового рішення - 14 квітня 2020 року

Суддя-доповідач О. М. Біляєва