ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5092/20
Провадження № 2/210/2008/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" листопада 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ступак С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження його здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гузєв І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди працівнику в наслідок ушкодження здоров`я.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гузєв І.Г. зазначив, що в період з 16.01.1996 року по 01.07.1996 року він пропрацював учнем дробильника агломераційного цеху №3 Новокриворізького державного гірничо-збагачувального комбінату, з 01.07.1996 року по 01.12.1999 рік на посаді дробильника агломераційного цеху №3 Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату, правонаступником якого є Публіне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконував роботи пов`язані з впливом пилу, концентрація якого перевищувала нормативні показники.

У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, Позивачем отримано хронічне професійне захворювання.

Відповідно до п.п. 9, 10, 14 акту Форми П-4, 19.12.2017 року ДУ Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, Позивачу встановлено наступний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії, група «В». Легенева недостатність першого-другого ступня (надалі ХОЗЛ); вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з генералізованим ангіодистонічним синдромом, ускладненим перенесеним САК ІІІ ст. (06.02.15о.) внаслідок розриву мішотчатої аневризми у вигляді грубих окорухових порушень, помірного лівобічного геміпарезу, гіпертонічною хворобою у поєднанні з вираженим полірадикулярним синдромом (L5, S1, C6, C7, C8), двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозами ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) ф колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів. (надалі- вібраційна хвороба).

У зв`язку із заподіянням шкоди, Позивач 06.03.2018 року, вперше, пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі МСЕК), де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 65%, з яких 50% - по вібраційній хворобі, 15%- по ХОЗЛ, встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності та визначено потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, потребує санаторно-курортне лікування,що підтверджується довідкою «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії:12ААА №050011, виданою на ім`я Позивача.

Відповідно до висновку про умови та характер праці, Позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах вібрації, виробничого пилу, що підтверджується довідкою серії 12ААА №649889 від 06.03.2018 року, виданою на ім`я Позивача.

11.02.2020 року, Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 65%, з яких 50% - по вібраційній хворобі, 15% - по ХОЗЛ, встановлено третю групу інвалідності та визначено потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, потребує санаторно-курортне лікування, що підтверджується довідкою«Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії:12ААА№078746, виданою на ім`я Позивача. Відповідно до висновку про умови та характер праці, Позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах вібрації, виробничого пилу, що підтверджується довідкою серії 12ААБ №017801 від 11.02.2020 року, виданою на ім`я Позивача.

У зв`язку з наявністю професійного захворювання порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває стійкий ниючий біль, та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в праві руку та ногу, порушену ходу, біль в плечових, ліктьових та колінних суглобах слабкість в лівих кінцівках, терпкість лівих та правих кінцівок, терпкість пальців рук та ніг, утруднення мови, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель з мокротинням, постійний головний біль по всій поверхні (всередині), пульсуючого та триваючого характеру, посилюється при метеозмінах і при хвилюванні, при зміні положення та рухах запаморочення, нудоту, зниження пам`яті, порушення сну, біль у грудній клітині, підвищення артеріального тиску до 150/10 мм рт.ст. У зв`язку з чим, просить суд стягнути на його користь 306 995 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Тер-Товмасян Ю.Г. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те що, під час розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання комісією було встановлено наявність шкідливих факторів на робочому місці Позивача у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у вигляді перевищення ГДК пилу, тобто фактору, що вплинув на виникнення у Позивача хронічного обструктивного захворювання легень (ХОЗЛ), а не перевищення рівня вібрації, що є причиною виникнення у Позивача вібраційної хвороби. Тобто, при загальному відсотку втрати працездатності 65%, з яких 50 % - по вібраційній хворобі, 15 % - по ХОЗЛ, Пат «АрселорМіттал Кривий Ріг» може нести відповідальність лише за виникнення у позивача хронічного професійного захворювання ХОЗЛ, а враховуючи те, що і на ПАТ «ПІВДГЗК» такий шкідливий факто як перевищення ГДК по концентрації пилу присутній на робочому місці Позивача, то відсоток вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у виникненні у Позивача хронічного професійного захворювання є досить незначним.

Крім того, представник Відповідача зазначила, що Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 306 995 гри., що жодним чином не аргументовано та не обґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості.

У зв`язку з чим, представник відповідача заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається позивач та відповідач, суд прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудових книжках виданих на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останній з 16.01.1996р. по 01.07.1996р. працював учнем дробильника агломераційного цеху №3 Новокриворізького державного гірничо-збагачувального комбінату; з 01.07.1996р. по 01.12.1999р. працював на посаді дробильника агломераційного цеху №3 Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату, правонаступником якого є «Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»; з 14.12.1999 року по 01.05.2006 року на посаді дробильника 5 розряду дробильної фабрики №1 Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 01.05.2006 року по 01.07.2017 року був переведений в управління дробильного транспортного комплексу дробильником 5 розряду Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» з 20.01.2014 року змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 03.01.2017 року переведений підсобним робітником на 0,25 ставки дільниці з обслуговування господарських об`єктів цеху підготовки виробництва та складського господарства. (а.с. 48-51).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу державної установи «Український НДІ промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання № 1518 від 19.12.2017 року, Позивачу встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії, група «В». Легенева недостатність першого-другого ступня (надалі ХОЗЛ); вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з генералізованим ангіодистонічним синдромом, ускладненим перенесеним САК ІІІ ст. (06.02.15о.) внаслідок розриву мішотчатої аневризми у вигляді грубих окорухових порушень, помірного лівобічного геміпарезу, гіпертонічною хворобою у поєднанні з вираженим полірадикулярним синдромом (L5, S1, C6, C7, C8), двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозами ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) ф колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів. Захворювання професійні (а.с. 25-28)

Згідно Акту форми П-4 №2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 19.01.2018 року встановлено, що позивач працюючи на різних підприємствах, підпадав під шкідливу дію пилу, підвищеної вібрації через недосконалість робочих місць.

Відповідно до пункту 16 вказаного Акту вбачається, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи дробильником ДФ №1, УДТК (14.12.1999 03.01.2017) в ВАТ «ПівдГЗК» (з 20.01.2014 Пат «ПІВДГЗК») ОСОБА_1 здійснював керування роботою дробарок в процесі комплексу робіт по веденню дроблення скальної породи на дробильні. Внаслідок недосконалості робочого місця, ОСОБА_1 підпадав під вплив вібрації, рівень якої, перевищував нормативні показники та пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники. Працюючи учнем дробильника (16.01.1996 01.07.1996) та дробильником агломераційного цеху № 3 НКГЗК (01.07.1996 01.12.1999) ОСОБА_1 також виконував роботи пов`язані з впливом пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники.

Згідно пункту 17 вказаного Акту вбачається, що причини виникнення професійного захворювання: еквівалентний рівень загальної вібрації перевищує нормативний на 7 дБ (97 дБ при ГДР 90дБ), на 2 дБ (94 дБ при ГДР 92 дБ), на 4 дБ (54 дБ при ГДР 50дБ) по ДСН 3.3.6.039-99, вміст пилу з вмістом вільного діоксину кремнію від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони в 3,9-6,1 разів перевищує ГДК (7,8-12,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) по СанПіН 4617-88 «Предельно допустиме концентрации (ПДК) вредных веществ в воздухе рабочей зоны»; на інших підприємствах, зазначених в пункті 16: вміст в повітрі робочої зони в 5,3 рази перевищує ГДК (32, 22 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3) по ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху робочей зоны».

Відповідно до п. 14 вказаного Акту встановлено, що внаслідок тяжкої праці Позивачем отримано хронічні професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії, група «В». Легенева недостатність першого-другого ступня (надалі ХОЗЛ); вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з генералізованим ангіодистонічним синдромом, ускладненим перенесеним САК ІІІ ст. (06.02.15о.) внаслідок розриву мішотчатої аневризми у вигляді грубих окорухових порушень, помірного лівобічного геміпарезу, гіпертонічною хворобою у поєднанні з вираженим полірадикулярним синдромом (L5, S1, C6, C7, C8), двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозами ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) ф колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів. (надалі- вібраційна хвороба) (а.с. 16-19)

У зв`язку із заподіянням шкоди, Позивач, 06.03.2018 року, вперше, пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі МСЕК), де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 65%, з яких 50% - по вібраційній хворобі, 15%- по ХОЗЛ, встановлено третю групу інвалідності та визначено потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, потребує санаторно-курортне лікування,що підтверджується довідкою «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії:12ААА №050011, виданою на ім`я Позивача.(а.с.8-9)

Відповідно до висновку про умови та характер праці, Позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах вібрації, виробничого пилу, що підтверджується довідкою серії 12ААА №649889 від 06.03.2018 року, виданою на ім`я Позивача. (а.с. 10-11)

11.02.2020 року, Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 65%, з яких 50% - по вібраційній хворобі, 15% - по ХОЗЛ, встановлено третю групу інвалідності та визначено потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, потребує санаторно-курортне лікування, що підтверджується довідкою «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії:12ААА№078746, виданою на ім`я Позивача. (а.с.12-13)

Відповідно до висновку про умови та характер праці, Позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах вібрації, виробничого пилу, що підтверджується довідкою серії 12ААБ №017801 від 11.02.2020 року, виданою на ім`я Позивача. (а.с.14-15)

Так, наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, а саме: УКР НДІ ПРОММЕД у період з 14.03.2016 року по 25.03.2016 рік, з 02.11.2017 року по 16.11.2017 рік, з 26.07.2018 року по 09.08.2018 рік, з 26.11.2018 рік по 07.12.2018 рік, з 07.02.2019 року по 21.02.2019 рік, 03.01.2020 року по 17.01.2020 року перебував на лікування з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії, група «В». Легенева недостатність першого-другого ступня (надалі ХОЗЛ); вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з генералізованим ангіодистонічним синдромом, ускладненим перенесеним САК ІІІ ст. (06.02.15о.) внаслідок розриву мішотчатої аневризми у вигляді грубих окорухових порушень, помірного лівобічного геміпарезу, гіпертонічною хворобою у поєднанні з вираженим полірадикулярним синдромом (L5, S1, C6, C7, C8), двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозами ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) ф колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів. (надалі- вібраційна хвороба). (а.с. 20-24, 29-41,43-47).

Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача.

Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємстві відповідача позивач тривалий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, він не може вести нормальне життя.

При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача не покращився. Постійний характер фізичних страждань через постійні болі позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1, 3 ст.13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємствах відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках. Крім того, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 пропрацював на підприємстві Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату, правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» лише 3 (три) роки з 17-ти років в умовах роботи пов`язаної з впливом пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники, що підтверджується копією Акту розслідування причин винекнення хронічного професійного захворювання від 19.01.2018 року Форми П-4 (а.с.16-19), виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 55 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 8, ч.3 ст. 22, 43, 46 Конституції України, ст.13 Закону України "Про охорону праці», ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 268, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 9, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місце знаходження: місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , суму моральної шкоди завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, у розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місце знаходження: місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1, на користь держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ступак