ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1743/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/617/20 Категорія: 310020000 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 липня 2019 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку із народженням другої дитини у новому шлюбі, яка теж потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата ним аліментів у визначеному судом обсязі є неможливою.

Вказує, що починаючи від початку сплати аліментів із січня 2019 року і до теперішнього часу, він є безробітним і отримує дохід лише з тимчасових підробітків, що становить приблизно 4000 грн в місяць.

Просить суд зменшити розмір аліментів. що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 із ј частини з усіх видів заробітку (доходу) до мінімально гарантованого розміру, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що з пояснень позивача вбачається, що у зв`язку з народженням ще однієї дитини він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Крім того, він залишається безробітним з часу початку сплати аліментів з січня 2019 року та отримує дохід лише з тимчасових заробітків. При цьому, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив зміну його матеріального становища та неможливість сплачувати аліменти у встановленому розмірі, згідно з рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 25.03.2019 року. Сам факт народження ще однієї дитини не може свідчити про неможливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в меншому розмірі ніж визначено судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважаючи, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В мотивування поданої апеляційної скарги вказує, що судом не надано значення тому факту, що в нього народилася ще одна дитина, а його теперішня дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і фактично сім`я перебуває на його повному утриманні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Пилипенко Р.Б. вказав, що сторона позивача не надала до суду жодних переконливих доказів неможливості сплати аліментів та надання несистематичної додаткової матеріальної допомоги дитині. Доводи позивача про наявність у нього тимчасових матеріальних труднощів, пов`язаних із народженням другої дитини сина ОСОБА_5 не підтверджені жодними аргументами та письмовими відомостями, в т.ч. про інвалідність платника аліментів, чи членів його сім`ї, або виконання ним відповідних функцій опікунства відносно своєї дитини, матері, про отримання ним соціальної допомоги як малозабезпеченої особи, відсутність засобів для існування тощо.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, З копії свідоцтва про шлюб від 21.04.2007 року серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони 21.04.2007 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 04.06.2009 серії НОМЕР_2 .

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 23.03.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до копії рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 23.03.2019 року у справі №692/26/19, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

04 липня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 04.07.2019 серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 04.07.2019 серії НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що у зв`язку із народженням ще однієї дитини він не в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки у повному обсязі. Крім того він є безробітним та отримує дохід лише з тимчасових заробітків.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є непрацездатною особою, або особою із інвалідністю, що б свідчило про неможливість ним працевлаштуватись.

Аналіз норми статті 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів звертає уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року, то йому у позові слід відмовити, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді