Єдиний унікальний номер 225/5839/19
Номер провадження 22-ц/804/1348/20
Головуючий у 1 інстанції Челюбєєв Є.В.
Доповідач Новікова Г.В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

13 квітня 2020 року м. Бахмут Донецька обл.

Донецький апеляційний суд у складі судді Новікової Г.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 27 січня 2020 року у цивільній справі №225/5839/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Попова Тетяна Олександрівна, приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Бєлявцева Анна Віталіївна про визнання недійсним договору дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення про реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27 січня 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Із вказаним судовим рішенням не погодилась представник позивача ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка надійшла безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

На виконання ухвали Донецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року про витребування справи №225/5839/19 вона надійшла до суду апеляційної інстанції 06 квітня 2020 року.

Судом встановлено, що апеляційна скарга подана і підписана представником позивача ОСОБА_1., яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 02 серпня 2019 р.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Виключення передбачені лише для трудових спорів та малозначних справ.

За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п/п 11 п. 16-1 розділу ХV Конституції України представництво у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами .

Згідно ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі 8 Конституції України і повинні відповідати їй. Норми 8 Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, з 01 січня 2018 року у суді апеляційної інстанції представництво сторін у цій справі обмежується виключно адвокатами, оскільки провадження в суді першої інстанції було розпочате після внесення відповідних змін у Конституцію України 30 вересня 2016 року.

Проте в матеріалах справи відсутні докази того, що представник позивача Ширяєва О.В. є адвокатом та відповідні дані також відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України, що у свою чергу свідчить, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно пункту 1 частини 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має право її підписувати.

Таким чином апеляційна скарга підписана представником позивача ОСОБА_1 що не є адвокатом підлягає поверненню скаржнику.

Аналогічні правові позиції Верховного Суду висловлені у цілому ряді постанов, в тому числі: від 24 липня 2019 року у справі № 559/1313/17; від 19 серпня 2019 року у справі № 444/2308/18; від 29 серпня 2019 року у справі № 2-277/2007.

Повертаючи апеляційну скаргу суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як зазначалось вище відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України окрім адвоката під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятків осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Згідно п.п.1,2 ч.6.ст.19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення ст.19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Предметом спору в даній справі є як майнові вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння (які відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК визначаються вартістю такого майна), так і немайнові - про визнання недійсним договору дарування та скасування рішення про реєстрацію права власності. Позивні вимоги у справі обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , після розірвання якого на підставі рішення суду за позивачем та її колишнім чоловіком, було визнано право власності за кожним з них по ? частки квартири АДРЕСА_1 . При цьому, в поділі квартири було відмовлено, залишено квартиру в спільному користуванні співвласників. В січні 2001 року позивачкою на ім`я сина ОСОБА_5 було видане нотаріально посвідчене доручення, яким вона уповноважила останнього безперешкодно користуватися квартирою, в якій на той час проживав її колишній чоловік з відповідачкою ОСОБА_3 (в минулому ОСОБА_3 ), та не допускав їх з сином до користування належною квартирою. Оскільки позивачка не розуміє українську мову, якою було складено доручення, вона наступного дня звернулася до юридичної контори для роз`яснення їй положень цього доручення. Під час звернення позивачці повідомили, що її син ОСОБА_5 на підставі виданого доручення набув право відчужити належну їй на праві власності частину квартири, що є у спільній частковій власності. Тоді позивачка спрямувала своєму синові власноруч написаного листа, яким скасовувала дію, раніше виданого на його ім`я доручення користування спірною квартирою. Проте, будучи обізнаним про волевиявлення матері, відповідач ОСОБА_5 вступив в зловмисну угоду з батьком ОСОБА_4 і в лютому 2001 року, діючи на підставі довіреності, подарував останньому належну матері на праві власності ? частку квартири. Крім того, в квітні 2013 року відповідач ОСОБА_4 подарував цю частку квартири своїй нинішній дружині, відповідачці по справі ОСОБА_3 . Таким чином на теперішній час єдиним власником спірної квартири є відповідачка ОСОБА_3 .

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що дана справа не є малозначною в силу закону (на підставі п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України), оскільки серед позовних вимог наявна вимога немайнового характеру щодо визнання договору дарування квартири недійсним та відповідного скасування рішень про реєстрацію права власності.

Така справа могла бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних, чого не встановлено в даній справі, яка розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України кваліфікація справи як малозначної належить до дискреційних повноважень суду. Апеляційний суд, врахувавши предмет спору і те, що у справі було заявлено вимоги про визнання договору дарування квартири недійсним та відповідного скасування рішення про реєстрацію права власності також не знаходить підстав для віднесення даної справи до малозначної.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 559/1313/17, де залишаючи без змін ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги на підставі п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України (подана особою, яка не є адвокатом) Верховний Суд вказав, що справа за позовом про визнання договору недійсним не може бути визнана малозначною.

З викладених вище підстав, з урахуванням того що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, а також те, що дана справа не є малозначною в силу вказівки закону з огляду на характер та предмет спору, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту відповідно до п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ч.5 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд , -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 27 січня 2020 року повернути апелянту.

Цивільну справу №225/5839/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Попова Тетяна Олександрівна, приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Бєлявцева Анна Віталіївна про визнання недійсним договору дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення про реєстрацію права власності повернути до Дзержинського міського суду Донецької області.

Роз`яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Донецького

апеляційного суду Г.В. Новікова