Постанова

Іменем України

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 2-4383/10

провадження № 61-7090св20

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник - акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Новокодацький відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у складі судді Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що у справі № 2-4383/2010 ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором заочним рішенням Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили

01 лютого 2011 року, позовні вимоги банку задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь

ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 427 899,03 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

18 лютого 2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист на підставі вказаного заочного рішення, який

12 грудня 2011 року було пред`явлено стягувачами до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

16 травня 2019 року представнику АТ «УкрСиббанк» в телефонному режимі Новокодацьким ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було повідомлено про те, що по вказаному виконавчому листові було відмовлено у прийнятті виконавчого документа до виконання, а лист направлено засобами поштового зв`язку на адресу стягувача.

На момент звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення до виконання оригінал виконавчого листа № 2-4383/2010 від 18 лютого 2011 року АТ «УкрСиббанк» не отримало.

Посилаючись на вказані обставини, банк просив суд видати дублікат виконавчого листа № 2-4383/2010 від 18 лютого 2011 року, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 427 899,03 грн та поновити строк на пред`явлення такого виконавчого документа.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Банком не доведено також факту пересилання чи втрати виконавчого документа відділом державної виконавчої служби.

Крім того, стягувач мав проявити розумну обачливість щодо стану виконання такого документа та своєчасно отримати відповідну інформацію про його рух. Звернувшись із заявою у 2019 році стосовно виконавчого листа, виданого у 2011 році, тобто, майже через п`ять років після спливу передбаченого законом строку, банк не надав беззаперечних доказів поважності причин такого пропуску.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення копії ухвали.

Ухвала апеляційного суду мотивована необхідністю звернення із заявою про поновлення строку із зазначенням поважних причин такого пропуску та шляхом сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху АТ «УкрСиббанк» надало суду платіжне доручення про сплату судового збору, проте в частині подання заяви про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку та підстав для його поновлення, заявником вимоги ухвали не виконані, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень статті 358

ЦПК України та відмови у відкритті провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17 квітня 2020 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 2-4383/10 та витребувано її матеріали з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

У серпні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі, чим порушив право особи на доступ до суду, унеможливив реалізацію заявника права на судовий захист.

Висновок суду апеляційної інстанції про пропуск АТ «УкрСиббанк» строку на апеляційне оскарження без поважних причин є помилковим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки ухвала Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення постановлена без участі представника АТ «УкрСиббанк».

Суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги та не дослідив того факту, що банк отримав оскаржувану ухвалу суду першої інстанції лише

18 листопада 2019 року. Таким чином, апеляційна скарга направлена на

15-ий день із моменту отримання копії ухвали, що свідчить про дотримання заявником процесуальних строків, а надмірний формалізм у діях апеляційного суду фактично позбавив АТ «УкрСиббанк» права на доступ до суду.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У серпні 2020 року Новокодацький відділ державної виконавчої служби

м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу АТ «УкрСиббанк», у якому посилається на безпідставність та необґрунтованість скарги і законність оскаржуваної ухвали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 19 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили 01 лютого 2011 року у справі № 2-4383/2010 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 427 899,03 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

(а. с. 1-2, т. 1)

На виконання зазначеного судового рішення Ленінським районним судом

м. Дніпропетровська видано виконавчий лист, відповідно до якого солідарному стягненню з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підлягало

1 427 899,03 грн. Строк пред`явлення до виконання - три роки (а. с. 10, т. 1)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня

2011 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цій справі залишено без задоволення. (а. с. 3, т. 1)

Також судами встановлено, що 18 лютого 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» був отриманий виконавчий лист про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. З метою примусового виконання вказаного судового рішення такий виконавчий документ було направлено 12 грудня 2011 року до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, який був отриманий адресатом.

У липні 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Заявник стверджував, що виконавчий лист був втрачений при направленні поштою від відділу виконавчої служби на адресу Банку. (а. с. 5-6, т. 1)

Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/), що є у публічному доступі, відносно боржника ОСОБА_2 є зареєстрованим виконавче провадження № АСВП: 50693245, дата відкриття: 04 квітня 2016 року, стан ВП: примусове виконання, орган ДВС: Бахмутський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, стягувач ПАТ «Укрсиббанк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, АТ «УкрСиббанк» відповідно до штампу на конверті 03 грудня 2019 року подало апеляційну скаргу. (а. с. 63-70, т. 1)

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року у цій справі залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення копії ухвали для звернення із заявою про поновлення строку із зазначенням поважних причин такого пропуску та шляхом сплати судового збору.

10 січня 2020 року представник АТ «УкрСиббанк» отримав копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року. (а. с. 81, т. 1)

15 січня 2020 року АТ «УкрСиббанк» надіслало клопотання про усунення недоліків та надало квитанцію про сплату судового збору. (а. с. 82-85, т. 1)

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення без руху у частині поновлення строку. (а. с. 88, т. 1)

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-ІХ від 15 січня 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши викладені аргументи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції в повній мірі не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Вказана правова норма кореспондується із положеннями статті 2 ЦПК України щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів із дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів із дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України.

Частина четверта статті 358 ЦПК України визначає, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що АТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу зі спливом строку на апеляційне оскарження і не виконало вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху в частині звернення до суду із заявою про поновлення строку з зазначенням поважних причин такого пропуску.

Проте з таким висновком апеляційного суду не можна погодитися, виходячи з таких підстав.

Фундаментальними засадами цивільного судочинства є, зокрема, принципи диспозитивності, змагальності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Диспозитивність цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частин першої і другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті

6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Белле проти Франції») Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У справі, що переглядається, залишаючи апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» без руху, апеляційний суд виходив із того, що заявник подав апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку, проте не заявив клопотання про поновлення строку, а також не надав квитанцію про сплату судового збору.

Вважаючи, що АТ «УкрСиббанк» пропустило процесуальний строк на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що судове засідання 04 жовтня 2019 року відбулося за відсутності заявника та заінтересованих сторін, а тому апеляційний суд повинен був дослідити питання, коли оскаржувану ухвалу суду першої інстанції отримав заявник, та чи було судом першої інстанції дотримано вимог статті 272 ЦПК України щодо вручення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що для застосування положень частини четвертої статті 358 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суду необхідно надати належну оцінку причинам пропуску строку на апеляційне оскарження, з`ясувати, чи є ці причини такими, що об`єктивно перешкоджали подати апеляційну скаргу у визначений законом строк, коли особа отримала відповідне оскаржуване рішення суду, тобто ознайомилася з його змістом.

Таким чином, конструкція вказаної правової норми передбачає, насамперед, обізнаність особи, що подала апеляційну скаргу, зі змістом оскаржуваного судового рішення, яким, на її думку, порушені її права, свободи та інтереси.

Судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (рішення у справі «Рязанцев проти Росії», заява № 21774/06, від 10 березня 2011 року).

У справі, що переглядається, встановлено, що у судове засідання в суд першої інстанції, яке відбулося 04 жовтня 2019 року, заявник та заінтересовані особи не з`явилися, хоча були належним чином сповіщені, про причини неявки не повідомили, що не було, на думку суду першої інстанції, перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання без участі сторін.

Доказів отримання АТ «УкрСиббанк» копії ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року апеляційним судом не встановлено, а матеріали справи не містять.

Отже, з урахуванням того, що судом не встановлено, а матеріали справи не містять відомостей про отримання представником АТ «УкрСиббанк» копії ухвали, апеляційний суд не дослідив питання обізнаності заявника із оскаржуваним рішенням, а тому дійшов передчасного висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження та залишення апеляційної скарги без руху з цих підстав, і, як наслідок, - відмови у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів приймає посилання касаційної скарги на те, що судом апеляційної інстанції не досліджено питання, коли саме представник банку отримав оскаржувану ухвалу, оскільки, як зазначає заявник, копію ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня

2019 року отримано ним лише 18 листопада 2019 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга, подана до суду 03 грудня 2019 року, вважається такою, що подана із дотримання процесуального строку.

Крім того, апеляційний суд помилково вважав датою подання апеляційної скарги день її реєстрації - 11 грудня 2019 року, а не день звернення особи зі скаргою - 03 грудня 2019 року відповідно до штампу на конверті

(а. с. 71, т. 1).

Таким чином, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд неправильно застосував положення статей 2, 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що під час продовження розгляду справи та вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд повинен звернути увагу та правильно визначитися зі складом учасників справи.

У справі, що переглядається, звертаючись із заявою про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, АТ «УкрСиббанк» просило видати дублікат виконавчого документа, виданого на підставі заочного рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська у справі № 2-4383/2010, яким задоволено позовні вимоги банку та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 427 899,03 грн. Таким чином, у цій справі заявником є АТ «УкрСиббанк», а заінтересованими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Новокодацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Таким чином, у випадку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження із урахуванням висновків, викладених у цій постанові, та вирішення спору по суті, суд апеляційної інстанції повинен визначитися із предметом та підставами заяви про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановити, який саме виконавчий лист є предметом у цій справі та визначитися із суб`єктним складом учасників справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

За умови обмеження реалізації права АТ «УкрСиббанк» на апеляційне оскарження ухвали суду, ухвала апеляційного суду не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційніскарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Сімоненко

Судді А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик