Провадження № 22-ц/4808/1125/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Томин О.О., Фединяка В.Д.,

секретаря Маслей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», Приватне підприємство «Нивала», Товариство з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор», Торгово-промислове підприємство «Карпати» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену головуючою суддею Татаріновою О.А. 27 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ТОВ «Стар Інвестмент Ван» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», Приватне підприємство «Нивала», Товариство з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор», Торгово-промислове підприємство «Карпати» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим. В обґрунтування зазначеної заяви представник заявника вказав, що ТОВ «ЕйПіСі Україна», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Стар Інвестмент Ван», стало переможцем аукціону №UA-EA-2018-12-21-000021-b у електронній торговій системі ProZorro, який відбувся 24 січня 2019 року. 22 лютого 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЕйПіСі Україна» укладено договір №1183/К про відступлення прав вимоги до боржників первісного кредитора, а 15 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Стар Інвестмент Ван» укладено додаткову угоду до договору №1183/К, яким було передбачено перехід прав вимоги за укладеними з ОСОБА_1 договором поруки №/1-П від 22 грудня 2006 року. Посилаючись на вищенаведене, ТОВ «Стар Інвестмент Ван» просило замінити ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Стар Інвестмент Ван», а також видати виконавчі листи щодо примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року з врахуванням змін, внесених постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року у даній справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року заяву ТОВ «Стар Інвестмент Ван» задоволено. Постановлено замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Стар Інвестмент Ван» з виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року, постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року, з урахуванням змін, внесених постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», Товариство з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор», Торгово-промислове підприємство «Карпати» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує апелянт, судом першої інстанції застосовано норми, що регулюють заміну сторони виконавчого провадження під час здійснення примусового виконання судового рішення. Однак, зазначає ОСОБА_1 , судом першої інстанції не враховано того, що кредитор не отримував виконавчого листа і виконавче провадження у даній справі не відкривалось. Посилаючись на вищенаведене, ОСОБА_1 просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Стар Інвестмент Ван» доводи апеляційної скарги заперечує, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, оскільки заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто на будь-якій стадії процесу. А тому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року без змін.

Інші учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляли, що не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих причин, хоч судове повідомлення було вручено завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Не з`явилися в судове засідання й інші учасники справи, хоч судові повідомлення були надіслані завчасно. Разом з тим, представником ТОВ «Стар Інвестмент Ван» було подано клопотання про розгляд справи без його участі. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву ТОВ «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв`язку із укладенням між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Стар Інвестмент Ван» ряду договорів про відступлення права вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі права вимоги за укладеним з ОСОБА_1 договором поруки №0/1-П від 22 грудня 2006 року, у ТОВ «Стар Інвестмент Ван» виникло право на заміну сторони виконавчого провадження у даній справі. З цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року позов ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТДВ «Західбуделеватор», Торгово промислового підприємства «Карпати» про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 22 грудня 2006 року задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ТДВ «Західбуделеватор» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ТПП «Карпати» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.12.2006 року в сумі 3330284,79 грн. А також стягнуто судові витрати з відповідачів по 688,20 грн. з кожного. В задоволенні зустрічних позовів відмовлено (т.2, а.с.119-120).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТДВ «Західбуделеватор», Торгово промислового підприємства «Карпати» про стягнення заборгованості та в частині зустрічного позову ТОВ «Західбуделеватор» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», Ладовський, ПП «Нивала», ТПП «Карпати» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим, зустрічного позову ПП «Нивала» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_1 , ТОВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим скасовано і провадження у справі за даними позовними заявами закрито (т.2, а.с. 231).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та в частині зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове. Позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 22 грудня 2006 року в розмірі 2 717 391,91 грн, що еквівалентно 197 628 швейцарських франків 50 сантимів станом на 21 жовтня 2014 року. В решті вимог позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором відмовлено. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТПП «Карпати», ТОВ «Західбуделеватор» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим - рішення суду залишите без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 3 441 грн сплаченого судового збору (т.4, а.с. 81-87).

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №0 від 22 грудня 2006 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом (тілом кредиту) з 1 973 535,06 грн (еквівалент 143 482,03 швейцарських франків) до 670 175 грн (еквівалент 48 740 швейцарських франків), розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами з 743 856,85 грн (еквівалент 54 098,68 швейцарських франків) до 150 194,14 грн. (еквівалент 10 936,20 швейцарських франків), а загальну суму заборгованості за кредитним договором №0 від 22 грудня 2006 року з 2 717 391,91 грн (еквівалент 197 628,50 швейцарських франків) до 820 369,14 грн (еквівалент 59 676,20 швейцарських франків). В іншій частині рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року (у незміненій частині) та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року залишено без змін (т.4, а.с. 187-194).

Також встановлено, що 22 лютого 2019 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна», яке за Рішенням №5 від 30 травня 2019 року здійснило заміну найменування на ТОВ «Стар Інвестмент Ван», уклали договір №1183/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги ТОВ «ЕйПіЕс Україна» до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. У Додатку № 1 до вищевказаного Договору №1183/К міститься реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (т.5, а.с. 5-8).

В подальшому, 15 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Стар Інвестмент Ван» було укладено додаткову угоду до договору № 1183/К від 22 лютого 2019 року, згідно якої сторони внесли зміни в Додаток №1 до договору, доповнивши його наступним пунктом - договір поруки з додатковими угодами, що є його невід`ємними частинами №0/1-П від 22 грудня 2006 року. Сторона згаданого договору (боржник/заставодавець) є ОСОБА_1 (т.5, а.с. 9).

Відповідно до статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Процесуальне питання, пов`язане із заміною сторони виконавчого провадження, врегульоване ст. 442 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Апеляційний суд зауважує, що для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. З огляду на вищезазначене, по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такі правові висновки висловлені в ряді постанов Верховного Суду, зокрема у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №2-н-148/09, у постанові від 03 червня 2020 року у справі №562/571/14-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин посилання апелянта ОСОБА_1 на відсутність у суду першої інстанції підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні у зв`язку із відсутністю у кредитора виконавчого листа та відкритого виконавчого провадження у даній справі є необґрунтованими. Більш того, такі твердження суперечать правовим висновкам, висловленим Верховним Судом у вищезазначених постановах та нормам процесуального права, зокрема ч.5 ст. 442 ЦПК України, яка регулює процесуальне питання заміни сторони виконавчого провадження. Із змісту даної норми права вбачається, що положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Із аналогічних підстав апеляційний суд залишає без уваги й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, ухвала суду в даній справі постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з висновками суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року у даній справі без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: О.О. Томин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 20 листопада 2020 року.