КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/6593/17 Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
№ апеляційного провадження: 22-з/824/773/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

02 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Мостової Г.І.

Секретаря судового засідання Рудик О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття її квартири, з урахуванням уточнених вимог просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку на її користь 119 635,00 грн. на відшкодування завданої майнової шкоди, 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття в розмірі - 76 016 грн. 00 коп., коштів моральної шкоди в розмірі - 3 000 грн. 00 коп., витрати за проведення оцінки майнового збитку в сумі - 2 500 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі - 1 519 грн. 16 коп., а всього в розмірі - 83 035 грн. 16 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

25 вересня 2020 року відповідачкою ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подано заяву про ухвалення у справі додаткового рішення.

У поданій заяві заявник просить суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 , у зв`язку із розглядом справи № 761/6593/17 у суді апеляційної інстанції. Розподілити шляхом покладення на позивачку понесені відповідачкою ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 21 600,00 гри., які складаються із сплачених нею коштів за надання правової допомоги адвокатами Сацюк В.В. та Пархоменко О.О. на підставі договору про надання юридичних послуг від 06 серпня 2019 року.

В обгрунтування доводів заяви посилається на те, що при прийнятті постанови Київським апеляційним судом від 21 вересня 2020 року не було вирішено питання про судові витрати на правову допомогу, понесені відповідачкою ОСОБА_1 , у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, понесених відповідачкою у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції, а також докази фактично понесених витрат були зазначені в окремій заяві від 29 серпня 2019 року та додані до неї документи. Просила врахувати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, що розраховано у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого адвокатами Сацюком В.В. та Пархоменко О.О. було затрачено 81 годину, з яких адвокатом Сацюком В.В. затрачено 40 годин, адвокатом Пархоменко О.О. - 41 годину.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник за нотаріально посвідченою довіреністю Пархоменко О.О. підтримали доводи заяви.

Позивачка заперечувала проти відшкодування витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

У відповідності до вимог статті 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття в розмірі - 76 016 грн. 00 коп., коштів моральної шкоди в розмірі - 3 000 грн. 00 коп., витрати за проведення оцінки майнового збитку в сумі - 2 500 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі - 1 519 грн. 16 коп., а всього в розмірі - 83 035 грн. 16 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 Київським апеляційним судом прийнято постанову від 21 вересня 2020 року, якою рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17 137,50 грн. на відшкодування майнової шкоди, 2 250,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 712,50 грн. на відшкодування майнової шкоди, 750,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Змінено розподіл судових витрат, з урахуванням виправленої арифметичної помилки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 54,15 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з рецензуванням звіту в розмірі 742,50 грн.

Апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою учасників справи чи з власної ініціативи, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріалами справи підтверджується, що під час судового розгляду справи відповідачкою ОСОБА_1 подана письмова заява від 29 серпня 2019 року, в якій наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, до складу яких включені витрати з надання юридичних послуг, із долученням договору від 06 серпня 2019 року, укладеного між СГД-ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , квитанції про оплату послуг ФОП ОСОБА_4 за призначенням платежу оплата послуг згідно договору від 06 серпня 2019 року (а.с. 212-217 том 2, а.с. 122, 208, 209, 210, 211, 240 том 3, а.с. 71 том 4).

Після ухвалення Київським апеляційним судом рішення за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року відповідачкою ОСОБА_1 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених на правову допомогу у зв`язку із розглядом справи № 761/6593/17 у суді апеляційної інстанції, поданий опис робіт/послуг із зазначенням витраченого часу, акт прийому передачі наданих послуг від 24 вересня 2020 року до договору про надання юридичних послуг від 06 серпня 2019 року, підписаний між ОСОБА_1 та Пархоменко О.О. , згідно з яким вартість послуг за договором становить 21 600,00 грн. (а.с.45-48, 50 том 4).

Досліджуючи надані відповідачкою ОСОБА_1 письмові докази, колегією суддів встановлено, що на підтвердження надання послуг з правничої допомоги відповідачкою надано суду договір про надання юридичних послуг від 06 серпня 2019 року, укладений між СГД-ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 215-216 том 2).

За умовами договору СГД-ФОП ОСОБА_4 надає замовнику ОСОБА_1 юридично-консультативні послуги шляхом надання усних консультацій по питанням, які цікавлять замовника, захист прав і інтересів замовника перед третіми особами, здійснення представницьких дій у цивільній справі № 761/6593/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а замовних зобов`язується сплатити виконавцю грошову суму у розмірі 12 000,00 грн. без ПДВ за виконання дій передбачених пунктом 1.1. договору - пункт 1.1., 7.1. договору.

Сторони договору у пунктах 6.2., 7.2. передбачили, що виконавець СГД-ФОП ОСОБА_4 має право доручити виконання роботи по даному договору своїм працівникам та іншим довіреним особам, а замовник зобов`язується сплатити виконавцю грошову суму в розмірі 1 200,00 грн. без ПДВ за кожну представницьку дію за участь осіб, вказаних у пункту 6.2. договору у випадку здійснення представницьких дій на території міста Києва.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 3 статті 4 Закону встановлено форми, у яких особа, яка отримала право на здійснення адвокатської діяльності, може здійснювати таку діяльність: індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно зі статтею 26 Закону підставою для здійснення адвокатської діяльності є договір про надання правової допомоги. Форма та зміст договору про надання правової допомоги встановлені статтею 27 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Надання правової допомоги, зокрема, здійснення представництва інтересів фізичної особи в судах особою, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та процесуальних законів.

Згідно з частиною другої статті 15 ЦПК України представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються обставини надання СГД-ФОП ОСОБА_4 як адвокатом правової допомоги відповідачці ОСОБА_1 за даною справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, представництво інтересів в суді апеляційної інстанції, а також не доведено обставин здійснення відповідачкою ОСОБА_1 оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі саме в якості оплати послуг адвоката та безпосередньо адвокату, оскільки оплата таких послуг за зазначеним договором була здійснена відповідачкою ОСОБА_1 на користь отримувача - ФОП ОСОБА_4 , про що свідчить банківські квитанції, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені витрати не є витратами на послуги адвоката та, відповідно не є судовими витратами в розумінні статті 137 ЦПК України.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 здійснювала адвокат Пархоменко О.О. на підставі нотаріально посвідченої довіреності від імені ОСОБА_1 (а.с. 222 том 2).

Частина 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються, зокрема, довіреністю.

Разом з тим, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Доказів укладення договору між відповідачкою ОСОБА_1 та адвокатом Пархоменко О.О. з надання допомоги адвокатом у даній справі та оплати таких послуг адвокату Пархоменко О.О. матеріали справи не містять та відповідачкою ОСОБА_1 не надано.

Не підтверджується надання правничої допомоги адвокатом Пархоменко О.О. і в рамках укладеного договору між СГД-ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а долучена до заяви про ухвалення додаткового рішення нотаріальна посвідчена довіреність від імені ОСОБА_4 свідчить про те, що ОСОБА_4 як фізична особа уповноважив, зокрема, фізичну особу Пархоменко О.О. представляти саме його інтереси перед третіми особами (а.с. 51 том 4).

Крім того, із аналізу положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слід дійти висновку, що чинне законодавство не передбачає для адвокатів заборони працювати за трудовим наймом. Адвокат має право поєднувати адвокатську діяльність із трудовими відносинами, якщо вони не стосуються випадків, зазначених у частині першій статті 7 (вимоги щодо несумісності)Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Отже, адвокат, який вказав в Єдиному реєстрі адвокатів України інформацію про те, що він здійснює адвокатську діяльність індивідуально, однак при цьому є найманим працівником у інших юридичних особах (за винятком адвокатського бюро та об`єднання), або фізичних осіб-підприємців, може бути представником цих та інших осіб у суді, виключно уклавши договір з клієнтом як адвокат відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Колегією суддів встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що окремий договір на правничу допомогу з адвокатом Пархоменко О.О. відповідачкою ОСОБА_1 не укладався та оплати таких послуг адвокату Пархоменко О.О. не проводилась.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачкою ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу у справі № 761/6593/17 на суму 21 600,00 грн., а тому відповідачці у відшкодуванні витрат, пов`язаних з правничою допомогою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, за заявою ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: