Справа № 428/6947/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Корнєвої Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном та поділ особових рахунків, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном та поділ особових рахунків, посилаючись на наступне.

Позивач разом з відповідачем, який є його сином, зареєстровані та проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Кожен з них є власником 1/2 частки вказаної квартири. За цей час за взаємною згодою між сторонами склався наступний порядок користування квартирою: відповідач проживає у кімнаті площею 18,2 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м та кімнаті площею 8,9 кв.м і самостійно користується вбудованою шафою площею 0,3 кв.м; позивач проживає у кімнатах площею 11 кв.м та 9 кв.м і самостійно користується вбудованою шафою площею 0,3 кв.м. Кухня, ванна кімната, туалет, коридор знаходяться у спільному користуванні. Особові рахунки з оплати комунальних послуг оформлені на позивача. Між позивачем та відповідачем постійно виникають протиріччя з питання оплати комунальних платежів, оскільки позивач проживає в квартирі та оплачує комунальні послуги, а відповідач проживає в квартирі з родиною, яка складається з дружини та 4 дітей, але не сплачує за комунальні послуги. Позивач вважає, що поділ особових рахунків (по 1/2 частині) не порушить прав та інтересів відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить:

- встановити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином: відповідачу: кімната площею 18,2 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м та кімната площею 8,9 кв.м, вбудована шафа площею 0,3 кв.м; позивачу: кімнати площею 11 кв.м та 9 кв.м, вбудована шафа площею 0,3 кв.м; залишивши кухню, ванну кімнату, туалет, коридор у спільному користуванні позивача та відповідача;

- розподілити особовий рахунок квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, розділивши при цьому оплату за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника, а також закріпити один особовий рахунок у розмірі 1/2 за позивачем та другий особовий рахунок у розмірі 1/2 за відповідачем.

1.2. В судовому засіданні 12.10.2020 позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Позивач додатково пояснив, що відповідач сплачує комунальні послуги у набагато меншому розмірі, ніж його частка у праві власності на квартиру. Для належного поділу рахунків за оплату комунальних платежів необхідно визначити порядок користування квартирою.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він дійсно сплачує комунальні послуги у набагато меншому розмірі, ніж його частка у праві власності на квартиру.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Відповідно до копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 26.06.2019 Управлінням житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по 1/2 частці кожному.

Згідно з довідкою про склад сім`ї № 12164 від 18.08.2020 станом на 18.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 .

З копії технічного паспорту, виготовленого 18.04.2019 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», вбачається, що квартира АДРЕСА_2 , складається з наступних приміщень: 1 коридор (7,3 кв.м), 2 убиральня (0,9 кв.м), 3 ванна (2,1 кв.м), 4 кухня (5,5 кв.м), 5 житлова кімната (8,9 кв.м), 6 житлова кімната (18,2 кв.м), 7 житлова кімната (9 кв.м), 8 житлова кімната (11 кв.м), 9 шафа (0,3 кв.м), 10 шафа (0,3 кв.м), І балкон (0,7 кв.м).

3. Релевантні джерела права

3.1. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із положеннями ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

3.2. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд звертає увагу, що у даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 08 серпня 2018 року у справі №308/11707/14-ц, допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Так, позивач зазначає, що за взаємною згодою між сторонами склався наступний порядок користування квартирою: відповідач користується кімнатою площею 18,2 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м та кімнатою площею 8,9 кв.м, а також вбудованою шафою площею 0,3 кв.м; позивач користується кімнатами площею 11 кв.м та 9 кв.м, а також вбудованою шафою площею 0,3 кв.м. Кухня, ванна кімната, туалет та коридор перебувають у їх спільному користуванні.

Суд вважає, що визначення саме такого порядку користування жилим приміщенням не буде порушувати прав всіх співвласників та встановленого порядку користування квартирою, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому, з урахуванням визнання відповідачем факту неповної сплати своєї частки за комунальні послуги, визначення порядку користування жилим приміщенням надасть можливість розподілити плату за комунальні послуги між сторонами відповідно до площі приміщення, яким користується кожний співвласник.

4.2. Оскільки цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири, то вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, можливо лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я. Так, при поділі обов`язково повинен враховуватися порядок користування квартирою (житловим будинком), коли однією частиною житлоплощі (коридором, санвузлом, ванною, кухнею тощо) користуються всі мешканці, а інша (житлові кімнати) ділиться на всіх порівну (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 711/8946/18).

З урахуванням вищенаведених обставин суд вважає, що для належного захисту права позивача на оплату комунальних послуг відповідно до своєї частки у праві власності на квартиру, існує необхідність у задоволенні вимоги про розподілення особового рахунку квартири сторін на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування житловими кімнатами. При цьому, суд вважає необґрунтованою вимогу про закріплення одного особового рахунку у розмірі 1/2 за позивачем та другого особового рахунку у розмірі 1/2 за відповідачем, адже така вимога суперечить вимозі про розподілення особового рахунку у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, який визначено з відходом від відповідності реальних часток ідеальним. Для належного виконання цього рішення суду достатньою буде вказівка на розділ оплати за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника, тобто у розмірі 1/2 за позивачем та у розмірі 1/2 за відповідачем.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.09.2020 позивач був звільнений від сплати судового збору.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також визнання позову відповідачем та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном та поділ особових рахунків задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) житлові кімнати площею 11 кв.м і 9 кв.м та вбудовану шафу площею 0,3 кв.м, у користування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) житлову кімнату площею 18,2 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м, житлову кімнату площею 8,9 кв.м, вбудовану шафу площею 0,3 кв.м, а кухню площею 5,5 кв.м, ванну кімнату площею 2,1 кв.м, туалет площею 0,9 кв.м та коридор площею 7,3 кв.м залишити у спільному користуванні співвласників квартири.

Розділити особовий рахунок квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування житловими кімнатами співвласниками квартири, розділивши при цьому оплату за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника, тобто у розмірі 1/2 за позивачем та у розмірі 1/2 за відповідачем.

Відмовити у задоволенні іншої часини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави у сумі 420 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір).

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін