ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

18 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 638/7206/20

провадження № 22ц/818/5911/20

провадження № 22ц/818/5913/20

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року судді Аркатової К.В. та ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року в складі судді Хайкіна В.М. за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій

в с т а н о в и в:

Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків та прибудинкових територій за період з 01 грудня 2018 року по 01 травня 2020 року у розмірі 1937,57 грн та судовий збір у розмірі 210,20 грн.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року повернуто без розгляду.

На вказані судові рішення поштою 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.3 пункту 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з підпунктом 15.5 пунктом 9 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі 514/134/17 зазначено, що відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Однак, за відсутності справи в Харківському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому статтями 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин дана справа підлягає витребуванню із Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року та ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року.

Питання про відкриття апеляційного провадження по справі буде вирішуватися після надходження цивільної справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України

у х в а л и в:

Витребувати із Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу № 638/7206/20 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року судді Аркатової К.В. та ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року в складі судді Хайкіна В.М.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака