Справа № 581/283/20
Провадження № 2/581/108/20
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2020 року селище Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Сізов Д.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Сумської області, третя особа: Відділ у Липоводолинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області,

про зобов`язання виділити земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

10 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Липоводолинської селищної ради Сумської області, у якому просить зобов`язати відповідача виділити йому земельну ділянку в натурі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), розміром 4,73 умовних кадастрових гектари, відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай).

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10 липня 2018 року №2498-VIII, який набрав чинності 1 січня 2019 року, внесено зміни, зокрема до статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», за змістом якої повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) були надані лише сільським, селищним, міським радам.

Положення вказаних законів дають підстави для висновку, що позивач, якому видано сертифікат на право на земельну частку (пай), має гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), подавши до селищної ради відповідну заяву.

За результатом розгляду заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) селищна рада, реалізуючи надані їй повноваження, приймає рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), що є підставою для звернення до землевпорядної організації та укладення договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримання заявником витягу з Державного земельного кадастру та здійснення ним реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Таким чином, вважаю, що спір, який виник між сторонами, повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки орган місцевого самоврядування у відповідних правовідносинах реалізовує свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Водночас отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття.

Адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Питання, пов`язаного з визнанням права власності чи права користування земельною ділянкою та оспорюванням такого права інших осіб, у позивача у межах спору не виникало. До такого висновку дійшла у своїй постанові від 13 листопада 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 823/1984/16 (провадження № 11-1528апп18).

Таким чином, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суть спору, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має вирішуватися адміністративним судом, тому відмовляє у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Сумської області, третя особа: Відділ у Липоводолинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про зобов`язання виділити земельну ділянку.

Роз`яснити позивачу право на звернення з цим позовом до Сумського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д. В. Сізов