РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Одеса Справа № 522/14205/20

Провадження № 2/522/5914/20

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одеснафтопродукт» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Акціонерного товариства «Одеснафтопродукт» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 7 травня 2013 року його було прийнято на роботу на посаду начальника караулу охоронно - пожежної служби Ренійського нафтоперевального комплексу Акціонерного Товариства «Одеснафтопродукт». З 22 листопада 2018 року, у зв`язку з змінами в штатному розписі, його було переведено на посаду охоронника-пожежного старшого зміни охоронно-пожежної служби Ренійського нафтоперевального комплексу Акціонерне Товариство «Одеснафтопродукт». Трудовий договір з ним не укладався, принаймні він його не підписував. З посадовою інструкцією охоронника-пожежного старшого зміни охоронно-пожежної служби Ренійського нафто перевального комплексу Акціонерне Товариство «Одеснафто- продукт», затвердженого головою правління АТ «Одеснафтопродукт» від 30.04.2019 року, він був ознайомлений 27.05.2019 року. Наказом №226 від 15 липня 2020 року Голови правління АТ «Одеснафтопродукт» ОСОБА_2 йому, ОСОБА_1 , оголошено догану - за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання своїх посадових обов`язків. З наказом від 15.07.2020 року № 226 про накладення на нього дисциплінарного стягнення він був ознайомлений 21.07.2020 року. З цим наказом не згоден та вважає що він повинен бути скасований, оскільки порушень трудової дисципліни не допускав, посадові обов`язки виконував сумлінно. Він відмовився від дачі пояснень у зв`язку з тим, що є численні порушення у веденні документації, на що неодноразово усно вказував керівництву Ренійського нафтоперевального комплексу. Крім того, він передбачив що в разі коли вказав би, в пояснювальній, на недоліки в організації ведення діловодства та відсутності необхідної документації, заінтересовані працівники могли усунути всі недоліки і знищити докази допущених ними порушень. З цього приводу він не звертався до комісії по трудових спорах. Чи існує така комісія на підприємстві йому не відомо, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку спрощеного провадження на 06 жовтня 2020 року.

06 жовтня 2020 року у зв`язку із знаходженням судді Кузнецової В.В. на лікарняному судове засідання відкладене на 17.11.2020 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі строк відзив на позов не подав.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як зазначає позивач 7 травня 2013 року він був прийнятий на роботу на посаду начальника караулу охоронно - пожежної служби Ренійського нафтоперевального комплексу Акціонерного Товариства «Одеснафтопродукт».

З 22 листопада 2018 року, у зв`язку з змінами в штатному розпису, він був переведений на посаду охоронника-пожежного старшого зміни охоронно-пожежної служби Ренійського нафтоперевального комплексу Акціонерне Товариство «Одеснафтопродукт».

Також позивач вказує, що трудовий договір з ним не укладався, принаймні він його не підписував.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України «Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або теє-:важений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін».

Відповідно до статті 29 КЗпП України «До початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи?засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони».

Позивач зазначає, що з посадовою інструкцією охоронника-пожежного старшого зміни охоронно-пожежної служби Ренійського нафтоперевального комплексу Акціонерне Товариство «Одеснафтопродукт», затвердженою 30.04.2019 року головою правління АТ «Одеснафтопродукт», він був ознайомлений 27.05.2019 року.

Наказом №226 від 15 липня 2020 року голови правління АТ «Одеснафтопродукт» ОСОБА_2 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачу було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, покладених на нього п. 2.1.2, п.2.1.3, п.2.1.3, п.2.1.11, п. 2.14 посадової інструкції, що виразилося в несвоєчасному і недостовірному веденні записів у журналі стосовно об`єктів та резервуарів, розташованих на території Ренійського НПК, в результаті чого наступний караул недоотримував необхідну та недостовірну інформацію в повному обсязі. Підставою винесення вказаного наказу стали: службова записка начальника Ренійського НПК ОСОБА_11, службова записка заступника начальника Ренійського НПК з питань безпеки ОСОБА_4 , службова записка начальника охоронно-пожежної служби ОСОБА_5 , пояснювальні працівників охоронно-пожежної служби: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , акт про відмову ОСОБА_1 надання письмового пояснення по даному факту. З вказаним наказом позивач був ознайомлений 21.07.2020 року.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного нормативно-правового обґрунтування.

Згідно зі ст. 4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством (стаття 147-1 КЗпП України).

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що «роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином».

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Зі змісту роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, тощо.

Для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення, для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вказує, що порушень трудової дисципліни він не допускав, посадові обов`язки виконував сумлінно, а відмовився від дачі пояснень у зв`язку з тим, що є численні порушення у веденні документації, на що він неодноразово усно вказував керівництву Ренійського нафтоперевального комплексу. Крім того, він передбачив, що в разі коли він вказав би в пояснювальній на недоліки в організації ведення діловодства та відсутності необхідної документації, заінтересовані працівники могли усунути всі недоліки і знищити докази допущених ними порушень. З цього приводу він не звертався до комісії по трудових спорах. Чи існує така комісія на підприємстві йому не відомо.

Як вбачається з наказу про оголошення догани за неналежне виконання посадових обов`язків, покладених на нього п. 2.1.2, п.2.1.3, п.2.1.3, п.2.1.11, п. 2.14 посадової інструкції.

Відповідно до п.2.1.2 посадової інструкції охоронник-пожежний старшої зміни зобов`язаний здійснювати «При заступання на чергування здійснювати отримання повної інформації про оперативну обстановку на території, що охороняється, про стан телефонного та радіозв`язку від охоронника пожежного старшого що здає зміну».

Позивач зазначає, що на виконання вимог п.2.1.2 посадової інструкції охоронника-пожежного старшого зміни він при заступанні на чергування здійснював отримання повної інформації про оперативну обстановку на території, що охороняється, про стан телефонного та радіозв`язку від охоронника пожежного старшого зміни, що здає чергування.

Також вказує, що при заступанні на чергування, кожен раз особисто приймав під охорону об`єкти вказані в розпорядженні начальника Ренійського нафто перевального комплексу відповідно до посадової інструкції, хоча, з розпорядженням начальника Ренійського нафтоперевального комплексу його ніхто, ніколи не знайомив.

Відповідно до п.2.1.3 посадової інструкції охоронник-пожежний старшої зміни зобов`язаний «Здійснювати складання ї записи наряду на чергове чергування, проводити інструктаж всім хто заступає в наряд - на пост КПП, бойовий розрахунок».

Під час судового засідання позивач пояснив, що записувати склад наряду і інструктажу не надається можливим, так як такий журнал у Ренійському нафтоперевальному комплексі не передбачений і його не існує, а заведений, так званий «Журнал інструктажу з техніки безпеки чергового караулу», який також не оформлений в установленому чинними нормативними актами порядку, а саме цей журнал не пронумерований, не прошитий, не скріплений печаткою, а також ніде не зареєстрований.

Відповідно до п.2.1.11 посадової інструкції охоронник-пожежний старшої зміни зобов`язаний «Особисто приймати під охорону об`єкти, зазначені в розпорядженні начальника Ренійського НПК, як об`єкти, що підлягають цілодобовій охороні особовим складом охоронно-пожежної служби».

Позивач зазначає, що з розпорядженням начальника Ренійського нафтоперевального комплексу його ніхто, ніколи не знайомив, і які об`єкти, що підлягають цілодобової охороні особовим складом охоронно-пожежної служби в цьому розпорядженні зазначені, він не знає.

Доказів на спростування вищезазначених обставин відповідачем не надано.

Згідно Наказу від 15.07.2020 р. № 226 «Про дисциплінарне стягання» ОСОБА_1 також інкримінують порушення п.2.14 Посадової інструкції, однак судом встановлено що такого пункту в вищевказаній інструкції не існує.

Відповідно до ст. 141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладається обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

На підставі поданих по справі доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними, а відповідачем не доведено факту порушення ОСОБА_1 вимог посадової інструкції охоронника - пожежного старшого зміни охоронно-пожежної служби Ренійського нафтоперевалювального комплексу, за які на нього було накладено дисциплінарне стягнення, встановлення і доведення яких з боку роботодавця є обов`язковим, а тому суд вважає, що слід визнати незаконним та скасувати наказ Голови правління АТ «Одеснафтопродукт» від 15 липня 2020 року №226 про дисциплінарне стягнення.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Одеснафтопродукт» (, адреса: м.Одеса, провулок 2-й Артилерійський, 6) про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення - задовольнити.

Наказ Голови правління АТ «Одеснафтопродукт» від 15 липня 2020 року №226 про дисциплінарне стягнення визнати незаконним і скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 23.11.2020 року.

Суддя В.В. Кузнецова