Справа № 572/2650/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К.

за участю секретаря судових засідань - Кудіної А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сарненської міської ради про визначення частки померлого у спільному майні та визначення права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сарненської міської ради в якому просить визначити частку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісно власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,10 га, що розташована в АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1311 га, що розташована в АДРЕСА_1 1/3 частку; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,10 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 державний акт ЯЖ №277911 та на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства , загальною площею 0,1311 га, що розташована в АДРЕСА_1 Державний акт серії ЯЖ №277912, які належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на вказані вище земельні ділянки, які перебувають у спільній сумісній власності з відповідачами. Для оформлення спадкових прав вона звернулася до нотаріуса, однак постановою від 02.08.2018 року їй було відмовлено у зв`язку з тим, що частка майна виділена не була, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала клопотання, яким підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляду справи без її участі.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, письмовими заявами позовні вимоги визнали, просили проводити судовий розгляд без їх участі.

Представник відповідача Сарненської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було зроблений актовий запис №256.

Батьком позивачки є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька.

ОСОБА_4 мав на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га, в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом серії ЯЖ №277911 від 29.07.2008 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Крім того, ОСОБА_4 мав на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1311 га, в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом серії ЯЖ №277912 від 29.07.2008 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

08.08.2018 року приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюк А.В. відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд, загальною площею 0,10 га, що розташована в АДРЕСА_1 та частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1311 га що розташована в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що нотаріусом не видаються свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кА належить спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

За положеннями частини першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній власності, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Отже за змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділ відповідно до закону, він має право на компенсацію, яку може отримати на підставі цієї норми.

Відповідно до частини першої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності,

за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або

зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника

частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для

оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про

визначення частки спадкодавця.

Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не

встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті

спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , так як подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, спадкодавець фактично мав у власності спірне майно, частка якого у спільній сумісній власності становить 1/3, що відповідає наведеним вище нормам законодавства та яке входять до складу спадщини, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 36,369, 1216,1217,1218,1225,1269,1270 ЦК України, ст.ст. , 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сарненської міської ради про визначення частки померлого у спільному майні та визначення права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,10 га, що розташована в АДРЕСА_1 Державний акт серії ЯЖ №277911 та на 1/3 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1311 га, що розташована в АДРЕСА_1 Державний акт серії ЯЖ №277912, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: