Ухвала

17 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 205/2519/15-ц

провадження № 61-16541ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 році Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк), звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 29 жовтня 2007 року № 2007-117-М в розмірі 201 019,58 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 4 989 305,98 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року - без змін.

06 листопада 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, АТ КБ «ПриватБанк» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

АТ КБ «ПриватБанк» заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, посилаючись на те, що копія оскаржуваної постанови апеляційного суду була отримана банком 06 жовтня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції банку на супровідному листі Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року № 87713/22-ц/803/6866/20/205/2519/15-ц/32, копія якого додана до касаційної скарги.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Наведені у клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не є поважними, оскільки банк не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин отримання ним копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 06 жовтня 2020 року (поштовий конверт, довідка суду тощо). Копія супровідного листа апеляційного суду з відміткою штампу вхідної кореспонденції не може бути належним доказом поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки не містить інформації про те, коли воно було отримане банком. Проставлення штампу вхідної кореспонденції 06 жовтня 2020 року на супровідному листі апеляційного суду не є доказом отримання оскаржуваної постанови банком в цей день, так як вказаний штамп проставлений самим банком, тобто заінтересованою особою, яка могла зробити це в будь-який час.

Крім того, навіть у випадку отримання банком копії оскаржуваного судового рішення апеляційного суду 06 жовтня 2020 року, тридцятиденний строк на його касаційне оскарження закінчився 05 листопада 2020 року. Здавши на пошту касаційну скаргу 06 листопада 2020 року, заявник ніяким чином не обґрунтував пропуск вказаного процесуального строку.

У зв`язку з тим, що наведені АТ КБ «ПриватБанк» підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Касаційна скарга також не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у квітні 2015 році ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року - 1 218 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час пред`явлення позову).

1 % ціни позову (4 989 305,98 грн х 1 % = 49 893,06 грн) перевищує 3 розміри мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року (1 218 грн х 3 = 3 654 грн).

Таким чином, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 7 308 грн (1 218 грн х 3 х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 7 308 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р?ні/ Печерс.р?н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук