КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року місто Київ.

Справа 761/22158/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12406/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року (ухвалене в складі судді Мальцев Д.О.інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», третя особа - ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої залиттям квартири,-

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі по тексту - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 , відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування майнової шкоди 96 753, 60 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 771, 50 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 967, 53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є організацією, яка обслуговує вказаний будинок і є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій споживачам будинку АДРЕСА_2 .

20.07.2018 сталась аварія - прорив стояка холодного водопостачання у приміщенні квартири № 70 у вказаному будинку, внаслідок чого стеля, стіни та підлога кімнати, кухні та коридору квартири позивача пошкоджені водою. 23.07.2018 Комісією ЖКГ складено акт про залиття, аварію, що трапилась 20.07.2018, яку спричинила розгерметизація трубопроводу ХВП, а саме внаслідок корозії металу стояка холодної води. Разом з тим, в акті вказано, що аварія трапилась через порушення правил експлуатації жилих приміщень васником квартири № 70 . При цьому, на звернення позивач, відповідач повідомив, що в перелік послуг, які надає відповідач, не входить обслуговування точки розподілу, якою здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві (стояки в межах квартири). Позивач з вказаною позицією не погоджується, зазначає, що стояк системи холодного водопостачання належить до загальнобудинкових мереж і проходить транзитом через квартиру № 70 . При цьому аварія сталась через закінчення фактичного терміну експлуатації інженерної мережі. Тобто саме через порушення відповідачем вимог п. 14.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 №30.

Відповідно до висновку судової експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення недоліків залиття та відновлення конструктивних елементів в квартирі позивача становить 96 753, 60 грн., які позивач просив стягнути на свою користь. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на проведення експертного дослідження в сумі 771, 50 грн., які позивач також просить стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва на користь ОСОБА_1 грошові кошти в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 96 753, 60 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 967, 53 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 771, 50 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду 02 вересня 2020 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» безпосередньо до апеляційного судуподала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильною оцінкою доказів у справі, недовелденістю обставин справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що призвело до не правильного вирішення справи.

Вказує, що виконавцем житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, тепло-водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, що, зокрема, включаючи обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів; ведення відповідної технічної документації, інженерне обладнання та системи тощо у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 , у 2018 році було товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний Будівельний Холдинг». Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у 2018 році, а, отже, не може нести відповідальність за їх неналежне надання. Позивачем не надано, а судом не витребувано жодного доказу на спростування зазначеного.

Зазначає, що у висновку експерта не зафіксовано жодним чином стану майна на момент огляду, не визначено його фізичного, функціонального та економічного зносу. Натомість, експертом не використано Правила визначення фізичного зносу житлових будинків. Житлові будинки, Соу жкг 75.11 - 35077234. 0015 :2009, відповідно до яких величина фізичного зносу окремих конструкцій, технічного обладнання або їх ділянок визначається шляхом порівняння наведених у таблицях зазначеного стандарту ознак фізичного зносу, з виявленими під час обстеження. При визначенні вартості нерухомості величина фізичного зносу може визначатися в грошовому еквіваленті шляхом розрахунку необхідних витрат на усунення ознак фізичного зносу.

Також зазначає, що позивач не надав жодного доказу порушення відповідачем його права на своєчасне та повне забезпечення житлово-комунальними послугами, не довів, що Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» не виконало належним чином обов`язки балансоутримувача будинку, а також не обґрунтував підміну поняття балансового утримання та виконання/надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, безпідставно звільняючи виконавця зазначених послуг від законодавчо встановленої відповідальності, а безпосереднього винуватця аварії - власника квартири №70 від обов`язку відшкодування завданої шкоди, а судом при ухваленні рішення не вірно встановлено суть спірних правовідносин, не надано правової оцінки доказам, наданим відповідачем, незаконно ототожнено поняття «господарського відання» та статус «виконавця послуг» тощо.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року учасникам справи було встановлено 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу.

26 жовтня 2020 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, який обгрунтовано тим, що наведені скаржником твердження не відповідають законодавчим та іншим нормативно-правовим актам, суперечать Висновку експерта, а також не збігаються з обставинами справи. Вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/22158/19 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року залучено ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» (за адресою 04050, м. Київ, вул Білоруська, 30, Код , р/р НОМЕР_1 , МФО 380775) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та надано 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 Постанови Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановлені такі обставини.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що що позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_4 (Договір купівлі-продажу від 26.06.2001, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Л.І., зареєстровано в реєстрі за № 3250).

Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на стояку холодного водопостачання, складеного 23.07.2018, складеного за результатами обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 , Комісією зафіксовано, що в житловому приміщенні № 70, АДРЕСА_3 сталась розгерметизація (розрив) труби холодного водопостачання, яка знаходиться в туалеті власника приміщення, а саме внаслідок корозії металу стояка холодного водопостачання через порушення правил експлуатації жилих приміщень в туалеті квартири № 70 .

Комісією також зафіксовано ушкодження:

-кімнати : стеля - шпалери - спостерігаються мокрі плями залиття приблизно до 4 м.кв та відшарування шпалер від основи по усьому периметру кімнати стелі. Спостерігається відшарування штукатурного шару вздовж стику перекриття панелей приблизно до 25 см шириною; стіни - шпалери вологі приблизно 2 м.кв, частково спостерігається відшарування штукатурного шару приблизно до 2 м.кв, підлога - паркет при візуальному обстеженні на момент обстеження пошкоджень не виявлено;

-кімнати: стеля - шпалери - спостерігаються мокрі плями залиття приблизно 2 м.кв та відшарування шпалер від основи по усьому периметру стелі. Спостерігається часткове відшарування штукатурного шару приблизно до 2 м.кв; стіни - шпалери вологі приблизно 3,5 м.кв, частково спостерігається відшарування шпалер від основи до 3 м.кв.; підлога - паркет при візуальному обстеженні на момент обстеження пошкоджень не виявлено;

-кухні: стеля - водоемульсійне фарбування - спостерігається відшарування штукатурного шару приблизно до 1, 5 м.кв також спостерігаються жовті плями залиття приблизно 1, 5 м.кв, стіни - облицьовано кахельною плиткою, при візуальному обстеженні пошкодження не виявлено;

-коридор: стеля - шпалери - спостерігається часткове відшарування шпалер від основи приблизно до 1, 5 м.кв; під час обстеження в квартирі відсутнє електропостачання, зі слів власника квартири під час залиття заливало квартирний електролічильник.

Комісією було зроблено висновок про те, що залиття квартири № 66 відбулось внаслідок порушення правил експлуатації жилих приміщень власником квартири № 70 , а саме засмічення витяжних грат вентиляційного каналу, а також закриття коробом вертикальних стояків мереж водопостачання, які порушили нормативно-вологісний режим допоміжних приміщень, що призвело до зменшення терміну експлуатації мереж водопостачання.

До вказаного Акту позивачем до ВОП «Лук`янівська» 01.08.2018 надано заяву із запереченнями стосовно складеного акту, зокрема, позивачем вказано, що внаслідок залиття потребує ремонту стеля 35 м.кв, стіни 75 м.кв. Крім того, позивач висловив свою незгоду з висновками комісії щодо визнання причин залиття, а саме щодо висновку комісії про те, що залиття квартири № 66 відбулось внаслідок порушення правил експлуатації жилих приміщень власником квартири № 70 .

06.08.2018 позивач додатково звернувся до відповідача з листом, в якому просив скласти новий акт та надати кошторис витрат, відповідно до яких визначається перелік відновлюваних ремонтних робіт.

Відповіді на зазначене звернення відповідач не надав.

Відповідно до Висновку експерта від 27.05.2019 № 48/8, вартість ремонтно-будівельних робіт, що необхідно провести для усунення наслідків та відновлення конструктивних елементів, опоряджувальних покриттів та інженерних мереж в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 (розмір прямих збитків в частині нерухомого майна, завданих залиттям приміщень кв. 66) разом з ПДВ становить 96 753, 60 грн.

Висновком також встановлено, що технічною причиною виникнення залиття приміщення № 66 є аварійна розгерметизація стояка системи холодного водопостачання, який належить до загальнобудинкових мереж і проходив транзитом через приміщення вбиральні квартири № 70 у зв`язку із його незадовільним технічним станом, викликаним наскрізною корозією труби.

Організаційною причиною виникнення залиття приміщень кв. № 66 внаслідок аварійної розгерметизації стояка системи холодного водопостачання в приміщенні № 70 стало порушення вимог п. 14.1. Правил організацією, на балансі якої перебуває дана ділянка стояка системи холодного водопостачання.

Висновок складений старшим науковим співробітником Українського науково-дослідного інститут спеціальної техніки та судових експертиз СБ України кандидатом технічних наук Шостаком Романом Миколайовичем, кваліфікація судового експерта за спеціальностями: 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці», 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», (свідоцтво № 627 , видане рішенням ЕКК СБУ від 24.12.2015, термін дії свідоцтва до 24.12.2020, свідоцтво № 620 , видане рішенням ЕКК СБУ від 21.10.2015, термін дії свідоцтва до 21.10.2020, свідоцтво № 622 , видане рішенням ЕКК СБУ від 21.10.2016, термін дії свідоцтва до 21.10.2021) на підставі заяви ОСОБА_1 від 09.08.2018 про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Витрати, понесені позивачем за проведення експертного дослідження, відповідно до квитанції № 64 від 18.04.2019 становить 771, 05 грн.

Під час розгляду справи у районному судді встановлено, що залиття квартири позивача сталось не внаслідок дій власника квартири № 70 , а внаслідок аварійної розгерметизації стояка системи холодного водопостачання в приміщенні № 70 та порушення вимог п. 14.1. Правил організацією, на балансі якої перебуває дана ділянка стояка системи холодного водопостачання.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене відповідно до рішення Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 № 187, та в подальшому перейменоване відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», віднесене до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунального підприємства «Керуюча дирекція» та рішення КМР від 09.10.2014 № 270/270«Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» відповідач здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району м. Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків.

Житлові будинки, які знаходяться територіально у Шевченківському районі міста Києва, віднесені до сфери управління відповідача та передаються на його балансове утримання.

Судом також встановлено, що відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 .

За таких обставин, саме на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» покладено обов`язок здійснювати господарське відання житлового фонду Шевченківського району м. Києва, та обслуговування закріплених за ним житлових будинків, в тому числі і житлового будинку АДРЕСА_2 , де сталась аварія.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Аварія - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам (ч. 1 ст. 1 Закону).

Згідно п. 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 (далі по тексту - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання.

Відповідно до пп. 2.1.3. Правил, загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій.

Відповідно до пп. 2.3.7. Правил, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

Згідно пп. 2.1.4. Правил, профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності.

Згідно пп. 4.7.1. Правил, під час експлуатації жилого будинку повинен перевірятися стан таких елементів: сполучень площадок та маршів між собою і зі стінами, сталевих закладних деталей, кріплення поручнів, поверхонь сходів, стін металевих кліток, внутрішніх панельних стін із закладеними інженерними комунікаціями (водопровід, каналізація, внутрішній водостік, електрокабель та ін.).

Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 7 Закону Україи «Про житлово-комунальні послуги», споживач, зокрема, має правоодержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів , а також право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про жилотлово-комунальні послуги», обов`язок забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів покладено на виконавця комунальної послуги.

Згідно Правил, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Так, згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Судом враховано, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у 2018 році, а, отже, не може нести відповідальність за їх неналежне надання, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у цій сфері є: споживачі; управитель; виконавці наданих комунальних послуг. Останні є суб`єктами господарювання, що надає комунальну послугу відповідно до умов договор).

Згідно з ч. 1 ст. 8 цього Закону обов`язок забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договорів про їх надання, у т.ч. шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, покладено на виконавця комунальної послуги.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 №76 (далі - Правила 1), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання (п. 2 Правил 1).

Під час експлуатації житлового будинку повинен перевірятися стан таких елементів: сполучень площадок та маршів між особою і зі стінами, сталевих закладних деталей, кріплення поручнів, поверхонь сходів, стін металевих кліток, внутрішніх панельних стін із закладеними інженерними комунікаціями (водопровід, каналізація, внутрішній водостік, електрокабель та ін. (п. 4.7.1 Правил 1).

Одним з питань, яке підлягало доказуванню було питання щодо встановлення особи (організації), яка була відповідальною за обслуговування (експлуатацію) аварійної ділянки трубопроводу (стояка) холодного водопостачання даного житлового будинку. Так, зокрема було встановлено, що аварійна ділянка знаходиться (розташована) на загальнобудинковій ділянці до точки розподілу надання послуг, яка відповідно до однозначного тлумачення термінів наведених в Правилах [1] визначається, як «місце передачі послуги від однієї особи до іншої, об лаштоване засобами обліку та регулювання». Тобто, у даному випадку до чи після запірної арматури та лічильника на трубопроводі подачі хододної води до кв. №70 , а відповідно перебуває на балансі чи(або) обслуговуванні власника кв. №70 або експлуатуючої організації, яка обслуговує загальнобудинкові мережі. Розташування місця аварії на трубопроводі зафіксовано у Акті про залиття від 23.07.2018, який було складено комісійно за участі представників Відповідача, а також його опис та стан інженерних мереж наведено у тексту Висновку експерта від 27.05.2020 №48/8 та не заперечується Відповідачем. Таким чином, відповідно до положень діючих нормативно- правових актів, зокрема Правил, дана ділянка трубопроводу не перебувала на балансі і обслуговуванні власника кв. №70 , а як раз навпаки повинна була утримуватись та належним чином обслуговуватись Відповідачем. Отже, саме Відповідач мав своїм обов`язком здійснити всі необхідні заходи для належного обслуговування закріпленого за ним житлового будинку.

Також колегією суддів враховується, що відповідач не довів, що корозія, яка призвела до розгермитизації сантехнічного обладнання сталася з вини обслуговуючої організації, яка стала обслуговувати будинок, лише в 2018 році, чи з вини мешканця квартири.

На спростування висновку експерта, відповідач не просив суд провести додаткову чи повторну експертизу з метою встанволення прямого причсинного звязку між корозією та бездіяльністю організації з якою балансоутримувач уклав договір лише в 2018 році.

З висновку експертизи вбачається, що корозія мала місце через закінчення строку експлуатації загальнобудинкових труб, яка мала місце і відбулася не за один рік, а тому саме відповідач мав здійснити заходи та укласти договір з професійною організацією, яка б провела заміну сантехнічного обладнання у всьому будинку, строк експлуатації якого закінчився.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач в даній справі, в разі здобуття ним доказів, що саме через винну поведінку обслуговуючої організації, з якою укладено дооговір в 2018 році сталася корозія труб, має право на подачу регресного позову.

Доводи скарги, про те, що судом при ухваленні рішення зроблено безпідставний висновок, стосовно звільнення власника квартири №70 від відповідальності за шкоду, спричинену внутрішньобудинковим комунікаціям будинку, що стало причиною аварії та шкоди, колегія суддів відхиляє.

Висновком експерта встановлено, що технічною причиною виникнення залиття приміщення №66 є аварійна розгерметизація стояка системи холодного водопостачання, який належить до загально-будинкових мереж і проходив транзитом через приміщення вбиральні № 70 у зв`язку з його незадовільним станом, викликаним наскрізною корозією труби.

В акті про залиття від 23.07.2018, який було складено комісійно за участі представників Відповідача, також констатується факт того, що розгерметизація (руйнація) стінки труби стояка системи ХВП, яка призвела до залиття приміщень кв. №№ 66 та 70 , відбулась в результаті значної та тривалої корозії труби (як з внутрішньої, так і з зовнішньої її сторони), що вказує на її тривалу понаднормову експлуатацію.

У п. 14.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом МінЖКГ України від 27.06.2008 № 190 (надалі - Правила 2) зазначено: «Вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються тим підприємством, у якого ці об`єкти перебувають на балансі», що передбачає не тільки виникнення зобов`язань щодо сторони, яка проводить роботи з реконструкцій чи обслуговування мереж, а і безпосередньо проведення робіт з їх обслуговування.

Відповідно до положень Правил 1 утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Правила 1 встановлюють єдину в Україні систему утримання та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з метою забезпечення необхідних показників їх безпечного та безаварійного функціонування (п. 1.1). Порядок проведення робіт з обслуговування житлових будинків викладено у Розділ 2 Правил 1 передбачає, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка передбачає проведення планових та позапланових оглядів (розд. 2 Правил 1).

Відповідно до п. 2.1.1 Правил 1 планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Основними завданнями загального огляду будинків є: визначення обсягу робіт з підготовки жилих будинків до експлуатації у весняно-літній і осінньо-зимовий періоди; встановлення технічного стану жилих будинків, що підлягають відповідно до плану капітальному або поточному ремонту в наступному році; уточнення обсягів робіт щодо поточного ремонту будинків, що включені в план на поточний рік; перевірка готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період; визначення обсягів та видів ремонтних робіт щодо кожного будинку для врахування під час формування плану на наступний рік або уточнення відповідних планів поточного року (п. 2.1.2 Правил).

Таким чином, встановлена в Україні система обслуговування житлових будинків передбачає проведення планових та позапланових оглядів, планування та проведення поточних, капітальних та позапланових ремонтних робіт та інших заходів організаційного і технічного характеру, які повинні бути документально відображеними у відповідній документації (у т.ч. актах обстеження, планах, графіках та інших документах тощо). У той же час Відповідачем не було надано жодного документа, який би підтверджував проведення періодичних (планових) чи позапланових оглядів загальнобудинкових інженерних мереж (у т.ч. стояків системи холодного водопостачання та вентиляційних каналів), документів щодо фіксації порушень та вимог щодо їх усунення, а також документів щодо проведення поточних ремонтів та робіт з обслуговування мереж (у т.ч. прочищення вентиляційних каналів (у т.ч. в кв. №№ 70, 66), заміни ділянок трубопроводів стояків системи холодного водопостачання тощо).

Відповідно до вимог п. 1.5 Правил 1 утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованим у Мін`юсті України 21.08.2004 за №1046/9645) (далі - Перелік).

При цьому зміст Переліку містить роботи з обслуговування та ремонту трубопроводів систем холодного водопостачання, проведення яких передбачено метою забезпечення нормальних умов експлуатації житлових будинків та унеможливлення виникнення аварійних ситуацій тощо. Отже, залиття квартири сталося з безпосередньої вини відповідача, який відповідно до Правил зобов`язаний регулярно проводити обстеження технічного стану будинку та вживати необхідні заходи щодо належного утримання, технічного обслуговування та ремонту будинку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за відшкодування шкоди, завданої позивачу залиттям квартири

Посилання Відповідача на не відповідність процедури складання висновку №48/8 від 27.05.2019 нормам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національному стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1440 від 10.09.2003 суперечить положенням ч. 9 ст.4 вказаного Закону, відповідно до якої діяльність судових експертів, пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.Таким чином, при проведенні судових експертиз та експертних досліджень на судових експертів поширюються лише положення даного законодавства та нормативно-правових актів, які безпосередньо регламентують методологію проведення досліджень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у Висновку не зафіксовано жодним чином стану майна на момент його огляду, не визначено його технічний стан, не відповідає дійсності, так як Висновок містить докладний стан та характеристики кожного з приміщень на момент його огляду, (стор. 5-8 Висновку).

Посилання Відповідача на те, що нібито засмічення приміщення кв. 70 та закладка стояка зменшила термін експлуатації мереж також є недоведеним.

Відповідно до даних інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом м. Києва багатоквартирний житловий будинок за адресою АДРЕСА_6 та 70 обліковується з 01.01.1962 року, що з урахуванням відсутності ознак проведення попередніх ремонтів на стояках холодного водопостачання (в межах кв. №70 ), а також відсутності в матеріалах справи документів про проведення таких робіт раніше в кв. 70 чи на суміжних ділянках, вказує на те, що фактичний термін експлуатації стояку труби холодного водопостачання станом на день аварії становив щонайменше 56 років, тоді як нормативний усереднений термін експлуатації елементів трубопроводів систем холодного водопостачання в житлових багатоквартирних будинках зазначений у Додатку Б СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 «Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків» складає для систем водопостачання 30 років (фактичний термін експлуатації перевищено за нормативний у понад 87%).

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, оцінив надані позивачем докази та висновок експерта.

Інші доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду не спростовуують.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК Україниє малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає , крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 18 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Судді