Справа № 188/1261/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/1261/20

скаржник: ОСОБА_1

державний виконавець Петропавлівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С.Ольшанська

стягувач ОСОБА_2

скарга на дії державного виконавця

за участю:

стягувач ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С.Ольшанської.

В обґрунтування скарги зазначив, що 04.09.2020 р. він з Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) отримав акти (19 шт) про визначення вартості майна боржника за 26.08.2020 р. зроблені в зведеному виконавчому провадженню №60053851 про стягнення з нього коштів ОСОБА_3 .

Майно описане та арештоване, постановою держвиконавця 14.02.20 р.

Петропавлівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надав скаржнику відповідь 16.06.20 р., що по ВП №46741707 з примусового виконання виконавче листа №188/1122/14-ц, виданого 03.02.15 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики 1 500 доларів США, що на день розгляду справи складає 19426.83 грн., станом на 08.05.2018р. стягнуто в примусовому порядку 20389.3 грн. За період з 19.10.18 р. по 04.09.19р. з його пенсії було утримано 8 396,32 грн. Ці гроші станом на 04.09.19 р. у повному обсязі перебували на рахунку відділу і не були перераховані стягувачу, а тому дії державного виконавця під час проведення опису й арешту майна 14.02.20 р. у ВП №46741707, в оцінці майна, здійсненій 26.08.20 р. вважає незаконними.

05.09.19р. (повідомлення держвиконавця) - відкрите виконавче провадження №59965450 з примусового виконання виконавчого листа №188/1536/18 від 22.08.19р. про стягнення з скаржника на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 16522.86 грн. та судові витрати у сумі 165.23 грн. за період з 05.09.19 р. по 15.06.20 р. з його пенсії відрахували 11358.70 грн.

Станом на 15.06.20р. по ВП №46741707 на користь ОСОБА_2 було

перераховано кошти в сумі 20 632.90 грн.

Станом на 15.06.20 р. на депозитному рахунку відділу по ЗВП №60053851 перебувають кошти в сумі 13 771,28 грн утримані з його пенсії.

Скаржник вважає, що по ВП №46741707 на користь стягувача перерахована вся сума боргу, державний виконавець не роз`єднав та не вивів виконавче провадження із зведеного, не закрив з причин повного його виконання, а навпаки, наклав арешт на майно, оцінив його для реалізації й погашення стягувачеві боргу, якого не існує.

ВП №59965450 - судове рішення не виконується держвиконавцем, з його пенсії стягли 13 771.28 грн, але вони не перераховані стягувачу, кошти знаходяться станом на 15.06.20 р. на депозитному рахунку відділу (повідомлення держвиконавця). По факту гроші з нього стягнуті, стягувачеві не перераховані, а держвиконавець робить опис й арешт майна, оцінює його щоб продати в рахунок боргу, який погашено.

Невчасне перерахування стягнутих грошей стягувачеві, - проведення опису й арешту майна 14.02.20р. по ВП, які вже фактично виконані, але не закриті, незаконні, просить зобов`язати держвиконавця вчинити всі необхідні дії в межах закону, а саме, роз`єднати зведене виконане провадження, вивести ВП №46741707 зі зведеного виконавчого провадження №60053851 та закрити його з причини фактичного виконання.

Крім того, з оцінкою майна, у актах визначення вартості майна боржника, не погоджуєся, просить суд визнати дії держвиконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) при оцінкі майна незаконними та їх скасувати.

Державний виконавець не визначився з розміром боргу скаржника по ЗВП.

Згоди скаржника про вартість майна ніхто не спитав, не погоджував з ним , жодної пропозиції, не було висунено та не взята до уваги його думка та аргументування вартості майна.

Державний виконавець стверджує в актах, що арештоване майно, належить ОСОБА_4 що не відповідає дійсності, арештовано особисте майно дружини скаржника, яка хоче і буде звертатися до суду про виключення майна з опису.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення варто чи отримання звіту про оцінку.

Скаржник вважає, що держвиконавець оцінив майно не за ринковими цінами значно занизивши його вартість.

Просить суд визнати дії Петропавлівського РВ ДВС ПСМУМЮ незаконними, зобов`язати держвиконавеця вчинити всі необхідні дії для належного виконання рішень суду, роз`єднати зведене виконавче провадження, вивести ВП №46741707 із зведеного виконавчого провадження та закрити його з причини фактичного виконання, визнати неправомірною оцінку вартості арештованого майна та зупинити передачу майна, оціненого в актах на реалізацію.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав в повному обсязі, зазначив, що описане майно належить його дружині, коли вони побралися, то це майно вже було у неї, воно залишилось у неї після першого шлюбу. Скаржник вважає об`єднання виконавчих проваджень та і саму оцінку майна неправомірними. На сьогоднішній день оскаржується рішення суду щодо порядку стягнення грошових коштів, які були запозичені у валютному еквіваленті.

Державний виконавець в судовому засіданні підтвердила, що на час розгляду скарги розмір заборгованості не визначено, вважає дії держвиконавця правомірними, в задоволенні скарги просить відмовити.

Стягувач в судовому засіданні зазначив, що жодного центу на погашення заборгованості за рішенням суду не отримав, лише декілька днів тому йому було перераховано 6570 грн.

Крім того, до суду надійшов письмовий Відзив Петропавлівського РВ ДВС ПСМУМЮ на скаргу, в якому також заперечення проти задоволення скарги.

Начальник ПРВ ДВС письмово заначила, ОСОБА_5 вважає скаргу не обґрунтованою, безпідставною, не доведеною, яка полягає лише у тому, що скаржник не згоден з вартістю майна визначеним державним виконавцем, та з залишком суми нестягнутого боргу без посилань на нормативно-правові акти, які на його думку були порушені, або недотримані при вчиненні державним виконавцем виконавчих дій, що призвели до неправильності визначення вартості майна боржника, у зв`язку із чим скарга не підлягає задоволенню.

Дії та рішення державного виконавця вчинені з дотриманням вимог чинного законодавства з огляду на наступне.

14.02.2020 року, державним виконавцем Петропавлівського PB ДВС, при примусовому виконанні ЗВП 60053851, в присутності боржника ОСОБА_6 його дружини та двох понятих, було здійснено опис та арешт майна боржника на яке можливо звернути стягнення з урахуванням Додатку до Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII - «Перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами», про що винесено відповідну постанову від 14.02.2020 року.

Сторонам виконавчого провадження та учасникам проведення опису та арешту було роз`яснено право на оскарження даної постанови у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Станом на 24.09.2020 рік, жодна із сторін виконавчого провадження та учасники які були присутні при описі майна, не оскаржували дану постанову у суді. Арешт було накладено з дотриманням вимог ст. 56 Закону України Про виконавче провадження». Майно на відповідальне зберігання, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», було передано боржнику - ОСОБА_4 та під особистий підпис його було попереджено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна відповідно до чинного законодавства.

Також сторонам виконавчого провадження було роз`яснено про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність звідомити про це виконавця письмово.

У зв`язку із тим, що сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня вінесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначив вартість майна боржника за ринковими цінами, що діяли на день визначення вартості майна з урахуванням характеристик фізичного стану майна. При розрахунку визначення вартості майна використовувався порівняльний підхід, оскільки це єдиний підхід, який базується на реальних ринкових даних відносно продажу аналогічних об`єктів, враховуючи весь спектр вартісних показників на день визначення вартості майна. Дослідження проводилось методом візуального огляду майна при природному освітленні. Проводилося фотографування об`єктів дослідження. Опис майна і його оцінку здійснював один і той самий державний виконавець, яка особисто бачила дане майно, що в подальшому допомогло їй, знайти подібні аналоги майна та визначити його об`єктивну вартість.

ОСОБА_1 долучив до скарги фото майна, роздруковані на чорно-білому принтері з сайту ОЛХ, яке не відповідає фізичним характеристикам майна, яке було описане та долучає фото арештованого майна що йому належить для порівняння, тим самим вводить суд в оману, щодо реальної вартості описаного майна.

Крім того, у постанові про опис майна боржника від 14.02.2020 року, ОСОБА_4 власноручно зазначив: «Повідомляю, що не дійду згоди щодо вартості майна зі стягувачем.», а у скарзі зазначає, що йому не було висунуто ні однієї пропозиції, щодо вартості майна. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» - сторони самі між собою повинні були дійти згоди, щодо вартості майна, то хто як не сам ОСОБА_4 мав звертатися до ОСОБА_2 з пропозиціями і навпаки.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено, що державний виконавець має залучати до оцінки майна сторони виконавчого провадження.

Щодо виведення виконавче провадження № 46741707 зі зведеного виконавчого провадження № 60053851 та закриття його з причини фактичного виконання.

Відповідно до п. 14 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження (ЗВП) № 60053851 до складу якого входять:

ВП № 46741707 відкрите 03.03.2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 188/1122/14-ц виданого 03.02.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 1500 доларів США, що на день розгляду справи складає - 19426 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 83 копійки та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 243,60 гривень.

ВП № 59965450 відкрите 05.09.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №188/1536/18 виданого 22.08.2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 16522,86 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 165.23 грн., які об`єднані у зведене виконавче провадження.

Боржник вважає, що по ВП 46741707 з нього необхідно було утримати 19426,83 грн. та 243.60 гривень, що не відповідає дійсності, так як утримати необхідно 1500 доларів США а не еквівалент у гривні та 243,60 гривень. По даному питанню ОСОБА_4 вже звертався до суду зі скаргою на дії державного виконавця - справа № 188/1585/18 і рішеннями як першої так і апеляційної інстанції скарги було залишено без задоволення, а дії державного виконавця визнані правомірними.

Борг по ЗВП 60053851 ще не утриманий у повному обсязі так як утримуюється по 20% від пенсії боржника, а це приблизно від 940 до 1352 грн. щомісячно, самостійно боржник рішення судів, для більш швидкої виплати боргу, не виконує. У зв`язку із чим відсутні підстави для завершення виконавчого провадження з причин фактичного виконання.

До відділу, а ні боржник, а ні стягувач не надавали документів, які б підтверджували повну сплату боргу (розписки про отримання коштів чи квитанції про перерахування коштів безпосередньо стягувану). Кошти утримуються із пенсії боржника і державний виконавець щомісячно проводить розрахунок залишку неутриманого боргу відповідно до офіційного курсу долара США до гривні по курсу НБУ на день зарахування коштів на депозитний рахунок відділу, тому невчасне перерахування коштів стягувачу не впливає на залишок боргу по даному зведеному виконавчому провадженню.

Начальник відділу просить у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши учасників судового розгляду вивчивши надані сторонами докази та письмовий відзив, суд приходить до висновку, скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до листа №15567 від 26.08.2020 визначено вартість майна в рамках ЗВП №60053851.

При вчиненні відповідних дій слід керуватись ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно ст.13 Закону, за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Постанова про опис та арешт майна при примусовому виконанні ЗВП №60053851 винесена 14.02.2020 року, а вартість майна визначено більше ніж через півроку, 26.08.2020 року.

Відповідно до ч.7 ст. 56 зазначеного закону вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту.

Законом також передбачено порядок стягнення на майно, яким боржник володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.6 ст. 48 зазначеного закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до довідки від 11.02.2020 №1314 виданої Петропавлівською селищною радою ОСОБА_7 , боржник є її чоловіком, проживає разом з дружиною і п`ятьма спільними дітьми, двоє з яких є повнолітніми.

В судовому засіданні боржник зазначив, що арештоване майно належить його дружині, а виконацем не надано докази того, що було звернення до суду для визначення частки боржника.

Відповідно до Правової позиції Постанови ВС від 11.11.2019 по справі № 337/474/14-ц тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Також відповідно до правового висновку ВС у справі № 6-599цс17, за положеннями статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з частиною першою статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) міститься висновок про те, що «поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена». Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яке може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

При вирішенні цього питання слід ураховувати, що відповідно до частини другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Крім того, в Постанові ВС від 01.04.2020 по справі № 462/518/18 (№ в ЄДРСР 88574949) чітко зазначено, виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним зобов`язати державного виконавця С.Ольшанську усунути порушення по проведенню опису і арешту майна забезпечивши порядок звернення на майно боржника відповідно до вимог ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа скаржнику, ОСОБА_1 від 16.06.2020 року № 12189 по ВП №467441707 відкритого 03.03.2015 року ОСОБА_2 було перераховано з 10.07.2015 року по 08.05.2018 року 20389.3 грн. що як вказано, є еквівалентом гривні до долара США789.28.

За період з 19.10.2018 року по 04.09.2019 рік надійшло на депозитний рахунок відділу 8396.32 грн.

Дані кошти станом на 04.09.2019 року у повному обсязі перебували на рахунку відділу та не перераховувались стягувану у зв`язку із тим, що відсутня можливість їх конвертації у долари США, а виконавчий документ передбачає стягнення саме в доларах США, розмір заборгованості по об`єднаному виконавчому провадженню не визначений, що є порушенням прав боржника.

Суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати державного виконавця С.Ольшанську усунути порушення по затягуванню і несвоєчасному перерахуванню стягнутих грошей стягувачу.

В частині вимоги роз`єднання виконавчих проваджень, то скаржник вже звертався до суду зі скаргою з цього приводу і зазначені обставини були предметом судового розгляду, Справа № 188/1585/18 Провадження № 4-с/188/9/2018, ухвалою Петропавлівського районного суду від 06.11.2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.258, 260-261, 447 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) по затягуванню і несвоєчасному перерахуванню стягнутих грошей стягувачу, проведенню опису і арешту майна, по визначенню вартості майна неправомірними задовольнити частково.

Визнати дії Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) по затягуванню і несвоєчасному перерахуванню стягнутих грошей стягувачу, по проведенню опису і арешту майна неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця С.Ольшанську усунути порушення по затягуванню і несвоєчасному перерахуванню стягнутих грошей стягувачу.

Зобов`язати державного виконавця С.Ольшанську усунути порушення по проведенню опису і арешту майна забезпечивши порядок звернення на майно боржника відповідно до вимог ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, Петропавлівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Зупинити передачу майна на реалізацію судом до виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя

Суддя О. М. Курочкіна