РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/339/20
Провадження № 2-о/327/18/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Антіпової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Літвінової Т.А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Комаря Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Розівська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

26.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Розівського районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить суд встановити факт, що він, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Розівка Розівського району Запорізької області, є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Карла Лібкнехта Розівського району Запорізької області.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Розівка, Розівського району, Запорізької області у віці 80 років померла його рідна баба - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,11 гектарів, розташовану на території Карло - Лібкнехтівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №044996, виданого 06 липня 2001 року Карло - Лібкнехтівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 219. Згідно заповіту, посвідченого 05 вересня 2002 року секретарем виконавчого комітету Карло - Лібкнехтівської сільської ради Бут В.Я., реєстровий № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно заявникові ОСОБА_1 .. Заявник своєчасно звернувся до Розівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 02/2009 за номером у спадковому реєстрі 46166420. Проте, під час вивчення документів нотаріусом з`ясувалося, що в свідоцтві про народження батька заявника ОСОБА_3 допущено помилку, а саме при записі ПІБ матері замість « ОСОБА_2 » помилково вказано на російській мові « ОСОБА_4 », в зв`язку з чим, згідно листа Розівської державної нотаріальної контори №316/02-14 від 09 жовтня 2020 року заявникові ОСОБА_1 вказано на необхідність звернення до суду.

Ухвалою від 27.10.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 11.11.2020 року. Крім того вказаною ухвалою з Розівської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38).

Представник заінтересованої особи - Розівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, додатково повідомивши, що не заперечує проти задоволення зазначених в заяві вимог (а.с.45).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим слухати справу у відсутність представника заінтересованої особи - Розівської державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснив, що він є рідним онуком ОСОБА_2 , з дитинства проживав разом з бабусею та, спочатку зі своїми батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а потім лише із бабусею в АДРЕСА_1 . Ходив у школу, потім проходив строкову військову службу в Збройних Силах України, повернувся, знов ж таки, до будинку бабусі - ОСОБА_2 , де й надалі проживав разом із нею. Одружився, народились діти, всією сім`єю продовжили проживати разом із бабусею ОСОБА_2 в буд. АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 бабуся померла, після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,11 гектарів, розташовану на території Карло - Лібкнехтівської сільської ради, яка належала бабусі - ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю. Ще за життя бабуся розпорядилася належним їй на день смерті майном, склавши 05.09.2002 року заповіт на моє ім`я. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, виявилося, що є труднощі в підтвердженні родинного зв`язку між заявником та бабусею, оскільки в свідоцтві про народження його батька в графі «мати» зазначено на російській мові « ОСОБА_4 ». Додатково пояснив, що все життя знав свою бабусю під ім`ям та по батькові як « ОСОБА_6 », ніколи не називав її ОСОБА_7 , і навіть не чув, щоб хтось так її називав. Пояснити такі розбіжності можливо тим фактом, що його бабуся була людиною не грамотною, в школі не навчалась, читати та писати не вміла, а при перекладі її ПІБ з української мови на російську були зазначені найбільш схожі ім`я та по батькові, про що вона не заперечувала з огляду на свою неграмотність. Зазначив про відсутність спору про право, оскільки єдиним спадкоємцем після смерті бабусі був його батько - ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини не мав права на обов`язкову частку. Зазначені розбіжності в документах перешкоджають йому в оформленні спадкових прав, тому просить суд задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин між ним та бабусею - ОСОБА_2 .

Представник заявника - адвокат Комар Г.І. підтримав заяву, посилаючись на доводи, наведені в ній, та додатково пояснив, що бабуся заявника ОСОБА_2 в 50-х роках минулого століття переїхала з Західної України до Запорізької області, де одружилась із вдівцем ОСОБА_8 , 1907 року народження, який вже мав трьох неповнолітніх дітей. Вона дійсно була людиною не освіченою, не вміла писати та читати, внаслідок чого, при отриманні паспорта не звернула увагу при перекладі її ПІБ з української мови « ОСОБА_2 » на російську як « ОСОБА_4 ». При народженні батька заявника - ОСОБА_3 , в свідоцтві про його народження зазначено ПІБ матері як « ОСОБА_4 ». Враховуючи, що заявник має право на отримання спадщини після смерті своєї рідної бабусі на підставі заповіту, посвідченого 05 вересня 2002 року секретарем виконавчого комітету Карло - Лібкнехтівської сільської ради Бут В.Я., реєстровий № НОМЕР_1 , спору про право не має, проте позбавлений в позасудовий спосіб реалізувати свої спадкові права внаслідок розбіжностей ПІБ бабусі в документах, просив заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин.

Свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що багато років знають родину ОСОБА_11 , є їх сусідами. Заявника - ОСОБА_1 знають виключно як рідного онука бабусі ОСОБА_2 , яка померла в 2008 році. Беззаперечно підтвердили факт того, що заявник та ОСОБА_2 є рідними бабусею та онуком.

Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, зокрема і копію спадкової справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні норми закону викладені і в ст. ст. 15, 16 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Розівка, Розівського району, Запорізької області у віці 80 років померла ОСОБА_2 1928 року народження (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 7,11 гектарів, розташовану на території Карло - Лібкнехтівської сільської ради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №044996, виданого 06 липня 2001 року Карло - Лібкнехтівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 219 (а.с. 6).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за життя було складено заповіт на користь заявника ОСОБА_1 , згідно до якого померла заповідала все належне їй майно останньому (а.с. 7).

12.01.2009 року ОСОБА_1 звернувся до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своє бабусі - ОСОБА_2 . Внаслідок цих обставин було заведено спадкову справу № 02/2009 за номером у Спадковому реєстрі 46166420 (а.с. 47, 48 - зворотній бік).

Листом Розівської державної нотаріальної контори за № 316/02-14 від 09.10.2020 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та вказано на необхідність звернення до суду, через те, що в свідоцтві про народження батька заявника ОСОБА_3 допущено помилку, а саме при записі матері замість « ОСОБА_2 » помилково вказано на російській мові « ОСОБА_4 » (а.с. 13,53).

Відповідно до свідоцтва про народження батька заявника ОСОБА_3 в графі «мати» зазначено на російській мові « ОСОБА_4 » (а.с. 9), а в свідоцтві про смерть рідної бабці заявника зазначено « ОСОБА_2 » (а.с. 5).

Як вбачається із заповіту від 05.09.2002 року, ОСОБА_2 , 1928 року народження, усе своє майно, заповіла онуку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7)

Виходячи з довідки № 2961/01-22-03 від 19.10.2020 року та Витягів з погосподарських книг, наданих Розівською селищною радою Розівського району Запорізької області, на запит адвоката, за 1953-1963 роки, прізвище ім`я по батькові спадкодавця зазначено як - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; за даними погосподарських книг за період з 1964-1979 року прізвище ім`я по батькові спадкодавця зазначено як - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даними погосподарських книг за період з 1980-2010 року прізвище ім`я по батькові спадкодавця зазначено знову як - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також те, що до складу сім`ї ОСОБА_2 входить її онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15-35).

Аналізуючи наведені докази, у тому числі і надані в судовому засіданні свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_10 показання, суд доходить висновку, що факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 є доведеним, враховуючи при цьому відсутність спору про право, з огляду на матеріали справи, а, отже заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 77-84, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Розівка Розівського району Запорізької області, є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Карла Лібкнехта Розівського району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду, відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 листопада 2020 року.

Суддя: Т.А. Антіпова