Справа № 489/5352/20
Провадження № 22-ц/812/2015/20
У Х В А Л А

16 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Царюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року, постановлену у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ділі Інгульський ВДВС у м. Миколаєві),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Інгульського ВДВС у м. Миколаєві.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, 09 листопада 2020 року Інгульський ВДВС у м. Миколаєві направив до суду поштою апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року, разом з клопотанням про поновлення строку на її подання.

Згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, 06 жовтня 2020 року Інгульський ВДВС у м. Миколаєві, подав апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року.

Ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Інгульського ВДВС у м. Миколаєві про відстрочення або звільнення від сплати судового збору, а апеляційну скаргу залишено без руху для його сплати скаржником.

16 жовтня 2020 року державним виконавцем направлено подання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для сплати судового збору.

Ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року апеляційну скаргу Інгульського ВДВС у м. Миколаєві на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року повернуто, як неподану особі, яка її подала у зв`язку з несплатою судового збору на виконання ухвали суду від 12 жовтня 2020 року.

Того ж числа на електронну пошту Інгульського ВДВС у м. Миколаєві надійшло платіжне доручення про сплату судового збору.

09 листопада 2020 року Інгульський ВДВС у м. Миколаєві знову звернувся з аналогічною апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року та додав до неї платіжне доручення на підтвердження оплати судового збору в сумі 2 101 грн, яке надійшло 06 листопада 2020 року, тобто в день постановлення ухвали апеляційного суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Креуз проти Польші» від 19 червня 2001 року дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що право скаржника на доступ до апеляційного суду захищено основоположними гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що слід визнати поважними та поновити Інгульському ВДВС у м. Миколаєві вказаний процесуальний строк.

Апеляційна скарга по даній справі за формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень ст. 185 ЦПК України та інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню.

Керуючись ст. ст. 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Інгульськму відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року.

Копію апеляційної скарги та додані до неї матеріали надіслати боржнику стягувачу, заінтересованій особі.

Роз`яснити боржнику, стягувачу та заінтересованій особі право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі в строк до 30 листопада 2020 року, а також роз`яснити, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У разі подання відзиву надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України.

Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Л.М. Царюк