Справа № 444/2590/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/1825/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Савуляка Р.В.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 18 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М.

В обґрунтування скарги покликається на те, що у Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 51757201 з виконання виконавчого листа № 444/2590/13-ц, виданого Жовківським районним судом Львівської області 14.11.2013 року. Стверджує, що 25 березня 2020 року отримав постанову державного виконавця від 17 березня 2020 року, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні, яку вважає неправомірною та незаконною. Зазначає, що державним виконавцем порушено вимоги ч. 5 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки саме державний виконавець мав би вчиняти дії з виготовлення технічної документації, у разі відсутності такої технічної документації, однак гараж введено в експлуатацію за заявою ОСОБА_1 , відтак земельна ділянка і гараж стали його власністю. Вважає, що державний виконавець надав суб`єкту оціночної діяльності невірні дані щодо спірного гаража, вказавши, що такий є самочинним будівництвом. Крім того державний виконавець не повідомив його про дату огляду гаражу для проведення його оцінки. З наведених підстав просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М. щодо призначення експерта для участі у виконавчому провадженні № 51757201 з виконання виконавчого листа № 444/2590/13-ц, виданого Жовківським районним судом Львівської області 14.11.2013 року.;

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 17 березня 2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні № 51757201 з виконання виконавчого листа № 444/2590/13-ц, виданого Жовківським районним судом Львівської області 14.11.2013 року.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 травня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що постанова державного виконавця прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця. Зазначає, що обставини, які зазначені в постанові державного виконавця не відповідають дійсності, оскільки державний виконавець посилався на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належність ОСОБА_1 земельної ділянки, на якій знаходиться самочинно зведений гараж, доступ до якого відсутній, що на думку, апелянта не відповідає дійсності і вводить суб`єкта оціночної діяльності в оману. Вважає, що за таких обставин у державного виконавця не було підстав для призначення суб`єкта оціночної діяльності. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М., суд першої інстанції виходив з того, що постанова головного державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не порушено, а висновки головного державного виконавця в оскаржуваній постанові про те, що гараж самочинно збудований не спростовуються доводами скарги, а навпаки фактично визнаються скаржником.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 230 879,92 грн., з яких 211 816,44 грн. боргу та 19063,48 грн. 3% річних.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2013 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року залишено без змін.

На виконання рішення суду Жовківським районним судом Львівської області 14 листопада 2013 року видано виконавчий лист № 444/2590/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 230 879,92 грн., з яких 211 816,44 грн. боргу та 19063,48 грн. 3% річних.

В Жовківському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває на виконанні виконавче провадження № 51757201 з примусового виконання виконавчого листа № 444/2590/13-ц від 14 листопада 2013 року, виданого Жовківським районним судом Львівської області.

Постановою головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М. від 17 березня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання у даному виконавчому провадженні.

З даної постанови головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М. вбачається, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме земельна ділянка для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:014:0054, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , площею 0,0024 га, з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів. Головний державний виконавець зазначає в оскаржуваній постанові, що на території вказаної земельної ділянки знаходиться гараж, самочинно збудований боржником. Матеріал гаража- блок, встановлені металеві ворота, доступ в середину гаража відсутній.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що у головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М. не було підстав для призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона В.М. є правомірними, такими, що вчинені в межах повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що головним державним виконавцем порушено вимоги ч. 5 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

В матеріалах справи міститься технічний паспорт на гараж (машино-місце) АДРЕСА_2 , виготовлений Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське МБТІ» 23 травня 2019 року (а.с. 12).

Таким чином, на момент винесення головним державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В.М. постанови від 17 березня 2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні була наявна технічна документація на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , відтак у головного державного виконавця не виникало обов`язку здійснювати дії з виготовлення технічної документації на зазначене нерухоме майно.

Покликання апелянта на те, що головним державним виконавцем безпідставно зазначено у постанові від 17 березня 2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні, що гараж є самочинним будівництвом не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 зазначає у скарзі, що право власності на гараж у нього виникло на підставі рішення суду відповідно до вимог п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року.

Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Дійшовши висновку про те, що оскаржувані ОСОБА_1 дії головного державного виконавця з винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не було порушено, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 451 ЦПК України постановив законну та обгрунтовану ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 18 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 19.11.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Савуляк Р.В.