Справа № 481/1085/14-ц
Провадж.№ 6/481/10/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Васильченко Н.О.,

за участю секретаря Філіпської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області подання заступника начальника Новобузького районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розшук боржника,

ВСТАНОВИВ:

До Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся заступник начальника Новобузького РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Буліч Уляна з поданням, в якому просить оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новополтавка, Новобузького району, Миколаївської області.

В обґрунтування подання зазначає, що у Новобузькому РВ ДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження ВП №44272432 з примусового виконання виконавчого листа №481/1085/14-ц, виданого 25.07.2014 року Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2014 року і до повноліття дітей. Боржником вказане рішення не виконується. Станом на 01.03.2020 року заборгованість складає 102552,23 грн.

Представник заявника Новобузького РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати подання без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи подання, суд вважає, що подання заступника начальника Новобузького РВ ДВС про розшук боржника задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Новобузького районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №44272432 з примусового виконання виконавчого листа №481/1085/14-ц, виданого 25.07.2014 року Новобузьким районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2014 року і до повноліття дітей.

Державним виконавцем 14.08.2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

З оглянутих документів, доданих до подання вбачається, що державним виконавцем в ході виконання виконавчого документу було винесено постанови від 22.07.2019 року: арешт майна боржника, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. 16.01.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Також, державним виконавцем скеровано інформаційний запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб-боржників, які отримують пенсію, запит про зареєстровані за боржником транспортні засоби, запит про наявні рахунки, запит про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів.

Таким чином наведене свідчить про те що, державний виконавець здійснював заходи щодо встановлення майна боржника, однак такі не мають правового відношення до вирішення питання розшуку самого боржника як фізичної особи. Розшук майна боржника врегульовано ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а розшук боржника - ч.1 ст.36 даного Закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище норми Закону, судом встановлено, що перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

В матеріалах подання відсутні будь-які докази на підтвердження того, що державним виконавцем вживались заходи по встановленню місця проживання чи перебування боржника, у тому числі здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошувався він у розшук, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; витребування інформації з ДРАЦС щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), відомості адресно-довідкового бюро про місце реєстрації, оскільки таке могло бути ним змінене, зрештою привід боржника, та витребування інших відомостей щодо встановлення місця перебування боржника.

Крім того, державним виконавцем не надано будь-яких належних доказів про отримання боржником виклику до виконавчої служби, попередження про кримінальну відповідальність та його ухилення від явки.

Судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, вважати боржника належно повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення, з аналізу та оцінки тих доказів, які долучені до матеріалів подання, суд не має можливості.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язання та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Керуючись ст.ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Новобузького районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розшук боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя Н.О.Васильченко