Справа № 489/407/20
Номер провадження 2/489/1323/20
16 листопада 2020 року
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,
представника третьої особи Боровської К. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва питання ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про визнання прилюдних електронних торгів недійсними
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.10.2020 позов задоволено.

При складені повного тексту судового рішення встановлено, що судом не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

У даному випадку питання про ухвалення додаткового рішення вирішується з ініціативи суду.

Представник третьої особи заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу з відповідачів, посилаючись на їх безпідставність, необґрунтовано великий розмір.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, представник позивача направив до суду заяву про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша та третя статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано копію Договору, Акту наданих послуг від 07.04.2020. та копія квитанції до прибуткового касового ордера № 9 від 24.12.2019 на суму 3 500 грн. та копія квитанції до прибуткового касового ордера № 15 від 07.04.2020 на суму 3 500 грн.

Як вбачається з рішення суду від 08.10.2020, в мотивувальній частині зазначено, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, однак в резолютивній частині рішення суду зазначено лише про стягнення витрат зі сплати судового збору.

Суд вважає обґрунтованими витрати за написання позовної заяви 3600 грн., участь в судовому засіданні 16.03.2020 в сумі 300 грн., ознайомлення з матеріалами цивільної справи - 300 грн. та написання відповіді на відзиви 1800 грн. Інші витрати стосуються скарги на дії та рішення приватного виконавця, тому у цій справі відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив

Ухвалити додаткове рішення у справі № 489/407/20.

Стягнути з відповідачів ДП "Сетам", Приватного виконавця Куліченко Д. О., ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн., а саме по 2 000 грн. з кожного.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Кокорєв