Справа № 446/2137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

за участі секретаря судового засідання Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між подружжям склались неприязні відносини та непорозуміння призвели до припинення подружніх відносин, вони не підтримують шлюбних стосунків, кожен із них живе своїми інтересами. Будь-яких спроб налагодити подружнє життя відповідач не приймає, а тому, подальше перебування у такому шлюбі є недоцільним. Неповнолітні діти проживають з позивачкою. Просила шлюб розірвати.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату та час розгляду справи рекомендованим повідомленням №№ 105; 210, не попередив суд про причину неявки.

Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони 12.05.2001 року зареєстрували шлюб в с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1.

Від даного шлюбу у подружжя народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей між подружжям немає, так як вони проживають з позивачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 12.05.2001 року у с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1, слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі наведеного, прізвище ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 12.05.2001 року у с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : М.Л. Самсін