Справа № 323/179/20
Провадження № 2/323/215/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю

представника позивача - адвоката Швайковського А.А.,

представника відповідача - адвоката Лобаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про захист прав споживача та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов позов АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» (надалі - «позивач» або «відповідач за зустрічним позовом») до ОСОБА_1 (надалі - «відповідач» або «позивач за зустрічним позовом») про стягнення вартості необлікованого природного газу у розмірі 100309,81 грн.

Позов обґрунтований тим, що з січня 2016 року між сторонами склалися відносини договору розподілу природного газу в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494 (надалі - Кодекс ГРМ), та Типовим договором розподілу природного газу. В порядку надання послуг з розподілу природного газу відповідачу, на обєкті відповідача за адресою АДРЕСА_1 , 21.06.2018 року під час перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема, способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, працівники позивача шляхом візуального обстеження внутрішньобудинкового газопроводу на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних газових мереж виявили наявність несанкціонованого газопроводу, проведеного прихованими заходами. За цим фактом був складений Акт про порушення № 060002610 від 21.06.2018 року, в якому на підставі пп. 1 п. 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРМ виявлений газопровід був кваліфікований як несанкціонований. В подальшому Рішенням комісії ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення від 06.07.2018 року вказаний Акт про порушення був повністю задоволений, на підставі чого відповідно до приписів Розділу ХІ Кодексу ГРМ був складений акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 100309,81 грн. Рахунок на оплату цієї суми був отриманий відповідачем листом від 10.10.2018 року, однак відповідач заборгованість в добровільному порядку не погасив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 31.01.2020 року було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження на 20.02.2020 року.

20.02.2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» в порядку захисту прав споживача, про визнання дій відповідача за зустрічним позовом неправомірними, скасування Акту-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 100309,81 грн. та рахунку на оплату вказаної суми, а також про зобов`язання до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання в квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються тим, що ніякого несанкціонованого газопроводу у належній йому квартирі за вказаною вище адресою немає і не могло бути. У 2008 році на підставі отриманих у встановленому законом порядку технічних умов, узгоджених з газопостачальною організацією, та відповідного робочого проекту, у зв`язку із встановленням індивідуального газового опалення у квартирі, на вказаному об`єкті були проведені роботи з монтажу окремого газопроводу шляхом його прокладення ззовні будинку безпосередньо до квартири відповідача. У зв`язку з цим старий стандартний газопровід у квартирі відповідача був відключений від внутрішньобудинкової мережі, в точці, де він був обрізаний, встановлена заглушка. Чому він не був демонтований повністю, відповідачу не відомо, але він існує з моменту зведення будинку та може вважатись несанкціонованим. В будь-якому разі відповідач цим газопроводом не користується, жодні газові прилади до нього не підключені. З огляду на це, Акт про порушення від 21.06.2018 року був складений та затверджений неправомірно та безпідставно, відповідачем свідомо не виконується, а акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 100309,81 грн. та рахунок на оплату вказаної суми також є неправомірними й підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року зустрічний позов був об`єднаний в одне провадження з первісним, а також вирішено питання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

В період березня-серпня 2020 року підготовче судове засідання неодноразово відкладалось за клопотаннями представника позивача, які обґрунтовувались посиланнями на запроваджений в Україні карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та положення п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, яке втратило чинність з 07.08.2020 року.

Під час підготовчого провадження учасники справи клопотань в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, а також письмових заяв по суті спору чи з процесуальних питань не подали.

Ухвалою від 12.08.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду представник позивача Швайковський А.А. позовні вимоги підтримав, а зустрічний позов не визнав, пославшись на факти та доводи, викладені в позовній заяві. Крім того, 09.11.2020 року подав письмовий відзив на зустрічний позов, пояснивши це неможливістю подати його раніше через ненадання відповідальними працівниками позивача документів з архіву, що мають значення для цієї справи. Зокрема, представник позивача пояснив, що на відповідачеві, як замовникові робіт з демонтажу старого газопроводу та монтажу нового, окремого, лежав обов`язок проконтролювати демонтаж старого газопроводу відповідно до проекту. Відтак, залишення частини старого газопроводу всупереч затвердженому проекту перетворює такий газопровід несанкціонованим, а тому дії працівників позивача було цілком законними та обґрунтованими. Також представник позивача в судовому засіданні не заперечував того факту, що станом на час розгляду справи газопостачання на спірному об`єкті припинено позивачем через несплату відповідачем вартості необлікованого природного газу.

Представник відповідача, адвокат Лобаченко О.В., первісний позов не визнав повністю, а на задоволенні зустрічного позову наполягав, пославшись на факти та доводи, викладені в зустрічній позовній заяві.

Викладення обставин, встановлених судом, та доказів на їх підтвердження.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування квартири, посвідченим 22.07.2005 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок О.М. (реєстр. № 2116).

У 2008 році проектно-конструкторською групою ВАТ «Запоріжгаз» був складений Робочий проект з газопостачання квартири за адресою АДРЕСА_1 (шифр 275/08-О-ПЗ, ГСВ, СО), який був підписаний головний інженером та інженером-конструктором Оріхівського УГГ.

Частиною вказаного робочого проекту були Технічні умови № 7230 для переносу газового котла типу АОГВ-7,5 С, АКГВ - 7,4 С для опалення квартири за адресою АДРЕСА_1 , підписані головним інженером Оріхівського УГГ ВАТ «Запоріжгаз». Пунктом першим вказаних умов було передбачено, що підключення газового котла є можливим за умови реконструкції існуючої системи газопостачання квартири.

Згідно креслень до вказаного робочого проекту, існуючий газопровід підлягав демонтажу.

У липні 2008 року комісія у складі ОСОБА_1 як замовника робіт, ОСОБА_3 (представника Оріхівського УГГ ВАТ «Запоріжгаз») та ОСОБА_4 (майстра, представника ПП ОСОБА_5 , який виконував підрядні роботи з виконання вказаного вище робочого проекту) підписала Акт приймання внутрішньобудинкового газопроводу до експлуатації.

За змістом вказаного Акту, 03.07.2008 року був виконаний монтаж газопроводу у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , за Робочим проектом 275/08-О. За висновком комісії, роботи з монтажу внутрішнього газообладнання виконані відповідно до проекту, виконавчо-технічна документація знаходиться в задовільному стані, на підставі чого комісія вважала газопровід прийнятим до експлуатації та переданим підрядною організацією.

При цьому на примірнику робочого проекту, який зберігається у позивача, нанесені штампи представника підрядної організації, що роботи як з монтажу, так і з демонтажу виконані відповідно до проектної документації.

Жодних зауважень чи заперечень щодо вказаних робіт з боку представників ВАТ «Запоріжгаз» надані суду документи не містять.

Протягом 2008-2018 років у позивача не виникало жодних претензій до відповідача щодо описаної вище реконструкції системи газопостачання у належній відповідачу квартирі.

21.06.2018 року представниками позивача у присутності довіреної особи відповідача, ОСОБА_6 , був складений Акт про порушення № , яким за адресою АДРЕСА_1 , встановлено порушення п. 1.1 глави 2 розділу 11 Кодексу ГРМ у виді наявності несанкціонованого газопроводу, проведеного прихованим методом. Також була встановлена інвентарна заглушка після крану на вводі в квартиру, опломбовано пломбою № С3815390.

На вказаному акті про порушення довірена особа відповідача внесла заперечення, суть яких зводилась до того, що виявлений газопровід є частиною старої системи газопостачання, яка не була відрізана та відключена від цієї системи у 2018 році при встановленні газового котла з окремим, зовнішнім надземним газопроводом. До цієї труби не підключені жодні газові пристрої. Всі роботи проводились представниками «горгаза».

Згідно додатку до вказаного акту про порушення, несанкціонований газопровід був виявлений за газовою плитою з підлоги третього поверху, при цьому на ньому була накручена заглушка, при відкрученні якої здійснився виток газу поза комерційним вузлом обліку природного газу. Також у цьому додатку працівники позивача окремо відзначили, що цим газопроводом користуються абоненти нижчих поверхів, і саме тому в ньому присутній газ.

Рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 06.07.2018 року (протокол № 2104) Акт про порушення № від 21.06.2018 року був повністю задоволений.

Після цього року фахівцем позивача був складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, за яким відповідно до вимог п. 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, з приводу виявленого порушення у виді несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів, був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 100309,81 грн.

Листом від 10.10.2018 року позивач надіслав відповідачу вказаний акт-розрахунок та рахунок на оплату зазначеної суми заборгованості з вимогою її погашення протягом 10 з дати отримання повідомлення.

Відповідач вказаного рахунку на оплату заборгованості у розмірі 100309,81 грн. не оплатив, не погоджуючись з діями позивача.

Після цього, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимоги про оплату вартості донарахованого (необлікованого) природного газу, позивач припинив газопостачання на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 .

Всі наведені вище обставини в ході судового розгляду учасниками справи не заперечувались, а також підтверджуються сукупністю наданих позивачем письмових доказів: копіями договору дарування квартири від 22.07.2002 року, Робочого проекту з газопостачання квартири за адресою АДРЕСА_1 (шифр 275/08-О-ПЗ, ГСВ, СО), Акту про порушення № від 21.06.2018 року з додатками, Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 07.07.2018 року № 2104, Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості без дати та номеру, рахунку на оплату без дати та номер, супровідного листа від 10.10.2018 року.

При цьому суд бере до уваги, що сторонами не надано документів на підтвердження конкретної дати та причини припинення позивачем газопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Водночас представники сторін під час судового розгляду визнали ту обставину, що таке припинення відбулось саме через несплату відповідачем вартості донарахованого (необлікованого) природного газу у розмірі 100309,81 грн., і що станом на час розгляду цієї справи таке постачання не відновлене.

З огляду на це, керуючись приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд виходить з того, що вказана обставина не підлягає окремому доказуванню через її визнання всіма учасниками справи.

Так само відповідач не заперечував проти посилань позивача на те, що між сторонами склалися договірні відносини на умовах, визначених Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу, а тому при вирішенні цієї справи суд керується відповідними нормами вказаних правових актів.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Порядок та підстави забезпечення населення природним газом врегульований законами України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (надалі - Типовий договір).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ побутовий споживач - це споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору.

Водночас відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 2.1 Типового договору передбачено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 3.2 Типового договору Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача.

Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Відповідно до пп. 5 п. 7.4 Типового договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно п. 8.1 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Підпунктом 4 пункту 9.1 Типового договору передбачене право оператора ГРМ припинити або обмежити розподіл природного газу споживачу у випадку несанкціонованого відбору природного газу, в порядку, передбаченому Кодексом ГРМ.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до абз. 38 п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Пунктом 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Абзацами першим та другим пункту 1 глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід здійснений шляхом прихованих заходів або несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (несанкціонованим споживачем) права власності чи користування на його об`єкт (приміщення), але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.

Приписами глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено порядок та підстави складання акта про порушення, виявленого у споживача.

Акт про порушення повинна розглядати комісія з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність. Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ також установлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками Оператора ГРМ порушення побутовими споживачами вимог законодавства.

На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населенням.

Мотиви та висновки суду при вирішенні цієї справи.

Щодо законності та обґрунтованості первісного позову.

Системний аналіз наведених вище норм Кодексу ГРМ щодо відповідальності споживача за несанкціонований відбір природного газу шляхом встановлення несанкціонованого газопроводу вказує на те, що з об`єктивної сторони таке порушення має полягати в активних діях, спрямованих на під`єднання (монтаж, врізання, вварення, інше приєднання) газопроводу (газового відводу, штуцеру, патрубку), який до цього не існував, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання.

З суб`єктивної сторони таке порушення може бути вчинено лише умисно, самовільно, свідомо спрямоване на створення умов для несанкціонованого відбору природного газу.

Однак з матеріалів справи випливає, що частина газової труби, яка була кваліфікована позивачем як несанкціонований газопровід, не була умисно врізана відповідачем до мережі внутрішнього газопостачання, а залишилась після проведення у 2008 році реконструкції системи газопостачання у належній відповідачу квартирі, яка полягала у відключенні квартири в цілому від системи внутрішнього газопостачання у багатоповерховому будинку та її підключенні до окремого надземного газопроводу, під`єднаного до зовнішньої газорозподільної системи. При цьому вказана частина труби залишилась частиною системи внутрішньої системи газопостачання, якою продовжують користуватись інші мешканці багатоповерхового будинку, але жоден газовий прилад відповідача до нього не приєднаний.

На переконання суду, оскільки вказана реконструкція була проведена за проектом, розробленим позивачем, і представники позивача брали участь у введенні нової системи газопостачання до експлуатації без жодних зауважень щодо виконання розробленого ними проекту, відповідальність за наслідки залишення у квартирі відповідача частини колишнього внутрішнього газопроводу не може бути покладена на відповідача.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у правовідносинах газопостачання, суд зауважує, що пересічний споживач послуг з газопостачання з урахуванням звичайного рівня освіти та правової й технічної обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про всі особливості монтажу та демонтажу газових мереж, і вправі розраховувати на те, що прийняття до експлуатації реконструйованої системи газопостачання представником оператора газорозподільної системи без жодних зауважень означає відсутність будь-яких порушень з боку самого споживача.

В будь-якому разі, позивач не надав суду жодного доказу, виявлена ним частина труби була поєднана до системи внутрішнього газопостачання будинку безпосередньо відповідачем, та ще й з умислом на несанкціонований відбір природного газу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії представників позивача щодо складання Акту про порушення № від 21.06.2018 року, його подальшого затвердження рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 07.07.2018 року та складання Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн. були неправомірними, а тому первісний позов є безпідставним.

Щодо законності та обґрунтованості зустрічного позову.

За змістом статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Відповідно до правового висновку, до якого дійшли Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18, - складені газорозподільною організацією акт про порушення та акт експертизи безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав.

У суду немає підстав вважати також, що рахунок на оплату суми, зазначеної в Акті-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу спожитого природного газу безпосередньо встановлює для споживача певні обов`язки.

Отже, відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки законом не передбачено такого способу захисту прав.

Водночас Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 17.04.2019 року у справі № 311/2314/16, з урахуванням закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів права споживача оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акту про порушення, не відступаючи від вищенаведених правових висновків Верховного Суду України та Великої Палати Верховного Суду, зважаючи на те, що відмова позивачу у доступі у правосуддя призведе до невизначеності у спірних правовідносинах щодо порядку оспорення споживачем розміру нарахованих ПАТ «Запоріжгаз» матеріальних збитків, дійшов правового висновку, що оскарження дій ПАТ «Запоріжгаз» щодо складення акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в разі відсутності підстав для такого донарахування є належним способом захисту прав споживача.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання незаконними дій відповідача за зустрічним позовом по визначенню д необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн., а також про скасування відповідного Акту-розрахунку, за своєю правовою природою і є оскарженням дій відповідача щодо складання відповідного акту-розрахунку, тобто є належним способом захисту.

Беручи до уваги, що суд визнав недоведеним поза розумним сумнівом вчинення позивачем порушення у виді наявності несанкціонованого газопроводу, зустрічний позов в цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання незаконними дій відповідача за зустрічним позовом щодо складання Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн., а також шляхом скасування цього Акту-розрахунку.

Щодо вимог зустрічного позову про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом відновити газопостачання до належної позивачу за зустрічним позовом квартири суд виходить такого.

Відповідно до пп. 9 п. 1 глави 7 розділу 1 Кодексу ГРМ Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема, наявності заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.

Відповідно до п. 4 глави 7 розділу 1 Кодексу ГРМ, при припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Відтак, оскільки під час розгляду цієї справи судом встановлений факт відсутності у позивача за зустрічним позовом, порушень щодо несанкціонованого відбору природного газу, суд приходить до висновку й про відсутність у нього заборгованості за такий відбір.

Таким чином, підстав для припинення газопостачання до належного позивачу за зустрічним позову об`єкту не було й є немає, а тому воно підлягає відновленню.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 15, 16, 526, 611, 634, 634 Цивільного кодексу України, Законів України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», п. 4 глави 1 Розділу І, п. 2 глави 1, п. п. 4, 7 глави 3 Розділу VI, пп. 1 п. 1 глави 2, п. 1 глави 3, п. 1 глави 4, п. п. 1, 8, 11, 12 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494, Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 82, 84, 19, 141, 176, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу в розмірі 100309,81 грн. за Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, складеним на підставі Акту про порушення № від 21.06.2018 року, - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про захист прав споживача та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо складання на підставі Акту про порушення № від 21.06.2018 року Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн.

Скасувати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн., складений на підставі Акту про порушення № від 21.06.2018 року.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти зустрічного позову - відмовити.

Повний текст рішення складений 19.11.2020 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв