Дата документу 14.04.2020 Справа № 330/2861/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 330/2861/19 Головуючий у 1 інстанції Гусарова В.В.
Провадження №22ц/807/1494/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що від шлюбу, який розірвано рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 09 липня 2019 року, сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так склалися обставини, що протягом останніх декількох років батько дитини проживає окремо від мене та нашого сина, зазначена обставина підтверджується копією довідки про склад сім`ї № 4546, виданої 29.11.2019 року Виконавчим комітетом Якимівської селищної ради (оригінал довідки знаходиться у заявника).

Зазначала, що самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину. ОСОБА_1 , всупереч ст. 180 СК України ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально не допомагає.

Посилаючись на наведене, просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову, тобто з 11 грудня 2019 року, та до повноліття дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відшкодування судових витрат, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Скаржник зазначає, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на сина, проте, рішення в частині стягнення з нього судового збору на користь держави не відповідає нормам матеріального права, оскільки він є особою з інвалідністю 1 гр., що підтверджується пенсійним посвідченням № 253045, довідкою до акту огляду МСЕК, які містяться в матеріалах справи. З огляду на наведене, посилаючись на п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», просив скасувати рішення в частині стягнення з нього судового збору на користь держави.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 березня 2020 року (а.с. 57), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржено, тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи безстроково (а.с. 8, 30-31).

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказане положення закону застосовується й у випадку, коли рішення суду ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , будучи особою з інвалідністю І групи, звільнений від сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення в частині розподілу судових витрат, оскільки суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за подання позову до суду.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в розмірі 840,80 грн. - скасувати.

В інший частині рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 14 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: