Справа № 329/1194/15-ц
Провадження № 2/329/12/2020
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

18 листопада 2020 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Сивак В.Г,

позивача керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області

відповідача 1- Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області,

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача 1-Литвинця Ю.В.

третіх осіб-Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, Чернігівської районної ради Запорізької області,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 25.09.2019 в цивільній справі за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області до ОСОБА_1 , Чернігівської районної державної адміністрації, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки власнику,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року прокурор Чернігівського району Запорізької області звернувся до суду з позовом до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області, реєстраційна служба Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, Чернігівська районна рада Запорізької області, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання державного акта про право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 13.04.2016 позов прокурора Чернігівського району Запорізької області задоволено частково. Поновлено строк позовної давності для звернення до суду. Визнано незаконним та скасовано розпорядження першого заступника голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 16 квітня 2010 року № 149 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 ». Визнано незаконним та скасовано розпорядження першого заступника голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17 листопада 2011 року № 467 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 ». Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 345567, виданий 22 лютого 2012 року ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області земельну ділянку, площею 7,65 га, кадастровий номер :01:010:0070, яка знаходиться на території Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, контур № НОМЕР_1 , шляхом підписання акту прийому-передачі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.08.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13.04.2016 залишено без змін.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13.04.2016 та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 31.08.2016 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд.

В подальшому, 16 жовтня 2019 року до суду від прокурора надійшла позовна заява від 15 вересня 2019 року (в назві процесуального документа зазначена як «уточнена» позовна заява).

Зі змісту вказаної позовної заяви випливає, що прокурор звертається до суду в інтересах держави не в статусі самостійного позивача, а в особі іншого державного органу- Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, який зазначений позивачем.

Згідно ч.4 ст.49 ЦПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача.

Предмет позову матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Отже в законі прямо і конкретно зазначено, що змінювати предмет або підставу позову у разі направлення справи на новий розгляду до суду першої інстанції допускається лише якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи.

При цьому ані в позовній заяві від 25.09.2019, ані в підготовчому судовому засіданні прокурором не зазначено, які саме фактичні обставини змінилися при первісному розгляді справи.

Зазначаючи в позовній заяві від 25.09.2019 інший державний орган як позивача прокурор по суті змінює підстави позову.

Крім того, слід зауважити, що згідно ч.ч.3,4,5 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків щодо застосування норм права при здісненні прокурором представництва в суді:

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший, другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»);

- наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетений орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»);

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача;

- оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах;

- якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність компетентного органу, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.

Таким чином, прокурор в цивільному процесі може виступати або як окремий учасник процесу звертаючись до суду в інтересах держави в особі компетентного органу, а такий компетентний орган відповідно буде позивачем, або прокурор може набувати, у разі відсутності компетентного органу чи повноважень у компетентного органу, статус позивача

Звертаючись до суду із позовом у жовтні 2015 року прокурор звертався до суду саме в статусі позивача.

Натомість в позовній заяві від 25.09.2019 прокурор замінює себе як позивача іншим позивачем-Головним управлінням Держгеокадастру в Запорізькій області, яке на момент пред`явлення позову від 19.10.2015 зазначалося прокурором як третя особа.

Заміна позивача іншим позивачем не допускається положеннями цивільного процесуального законодавства.

Підсумовуючи викладене суд доходить до висновку, що звертаючись із позовом від 25.09.2019 прокурор не лише змінює підстави позову з порушенням процесуальних строків, але й намагається вчинити процесуальну дію (заміну позивача у справі), вчинення якої не передбачено законом.

Згідно ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд доходить до висновку, що позовну заяву прокурора від 25.09.2019 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 126, 258-260 ЦПК України суд

ВСТАНОВИВ:

Позовну заяву керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 25.09.2019 в цивільній справі за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області до ОСОБА_1 , Чернігівської районної державної адміністрації, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки власнику-залишити без розгляду.

Повний текст ухвали складений 19 листопада 2020 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Богослов