Справа №701/595/15-ц
Провадження №6/701/27/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І.Д.Калієвського

за участю секретаря - Г.І.Байдужій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

На виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №701/595/15-ц від 09.07.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції ПАТ "Райффайзен банк Аваль" заборгованість по кредитному договору №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 року в сумі 268574,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 5982817,41 грн. Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту відкриття виконавчого провадження до сьогоднішнього дня боржник всіляко намагається уникнути зобов`язання по погашенню заборгованості, виклики та вимоги державного виконавця ігнорує. В ході виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника. Згідно відповідей Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник доходів та пенсії не отримує. Майна, на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» не виявлено. В ході виконання рішення суду встановлено, що ОСОБА_2 , за місцем реєстрації не проживає про що свідчать акти державного виконавця від 14.07.2017,11.10.2018,16.08.2019 та 15.05.2020 року.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилалися сторонам виконавчого провадження відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , знайомився з матеріалами виконавчого провадження та зробив фотокопії про що свідчить його заява від 10.05.2017 року, тобто ініціатор подання вважає, що боржник обізнаний щодо наявності відкритих виконавчих проваджень, але протягом тривалого часу вчиняє дії (бездіяльність) спрямовані на невиконання зобов`язань по виконавчому провадженню.

У відповідності до ч.1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадженя" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує подання.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону «Про виконавче провадження», далі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону в разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Отже, підставою для звернення до суду з відповідним поданням є відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи.

За правилами статті 438 ЦПК розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

За неможливості з`ясування місцезнаходження боржника державний виконавець звертається з поданням до суду про його розшук.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника - фізичної особи, який здійснюється за правилами ч. 1 ст. 36 Закону, державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

Звертаючись до суду з таким поданням, державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з`ясовувалось місцезнаходження боржника, але це не дало позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отримані відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформація від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформація щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформація про боржника з інших джерел.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Суд відмовляє в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місце знаходження боржника-фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував (пункт 10 «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань,пов`язанихіз виконанням судових рішенніу цивільнихсправах», викладеного у листі ВССУвід 1 липня 2015 року ).

З матеріалів цивільної справи щодо стягнення кредитного боргу вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за виконавчими листоми №701/595/15-ц від 09.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль заборгованість по кредитному договору №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 року в сумі 268 574,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 5 982 817 грн. 41 коп.

На час розгляду цивільної справи ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

У виконавчому листі в графі «місце знаходження/місце проживання боржника» також зазначена адреса ОСОБА_1 зазначена як: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , державний виконавець посилався на те, що ОСОБА_1 не проживає за місцем реєстрації.

Ініцатор подання зазначає, що з моменту відкриття виконавчого провадження до сьогоднішнього дня боржник всіляко намагається уникнути зобов`язання по погашенню заборгованості, виклики та вимоги державного виконавця ігнорує.

Згідно відповідей ДФС України та ПФ України боржник доходів та пенсії не отримує. Майна, на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" не виявлено.

На підтвердження необхідності звернення до суду з даним поданнм ініціатором подання надано акти державного виконавця від 14.07.2017, 11.10.2018, 16.08.2019 та 15.05.2020 року, згідно яких ініціатор подання зазначає, що провести виконавчі дії неможливо в зв"язку з тим, що боржник за даною адресою не проживає.

Проте з акту державного виконавця від 15.05.2020 р. вбачається, що даний акт складений без участі будь-яких понятих старшим державним виконавцем Яжук С.С. в присутніості іншого державного виконавця Горбатюк В.П.. При цьому даним актом встановлено, що провести виконавчі дії неможливо в зв"язку з тим, що боржник, зі слів сусідів, довгий час не проживає за даною адресою. Осіб які надали дану інформацію в акті не відображено, як і не зазначено які виконавчі дії мали намір провести державні виконавці.

Також ініціатор подання зазначає, що боржник обізнаний щодо наявності відкритих виконавчих проваджень, але протягом тривалого часу вчиняє дії (бездіяльність) спрямовані на невиконання зобов`язань по виконавчих провадженнях, в зв"язку з чим і подано дане подання.

Із матеріалів доданих до подання вбачається заява адвоката Побережного П. який як стверджує ініцатор клопотання є представником ОСОБА_1 про ознайомлення 10.05.2017 р. останнім з матеріалами виконавчого провадження №50818516, але підтвердження того, що адвокат Побережний П. є саме представником ОСОБА_1 , а не іншої сторони виконавчого провадження до матеріалів даного подання не надано.

В матеріалах подання також міститься виклик державного виконавця від 25.09.2020 р., проте відсутня будь-яка інформація щодо того чи направлявся даний виклик боржнику чи вчинялись інші дії до його вручення боржнику.

В матеріалах подання відсутні відомості про те, що державний виконавець звернутався до суду щодо застосування до ОСОБА_1 приводу.

Ініціатор подання також посилається на те, що боржник відмовляється надавати доступ до домоволодіння за місцем проживання для проведення перевірки майнового стану про, що свідчать акти державного виконавця від 11.10.2018 та 16.08.2019, проте дане твердження не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо належного повідомлення боржника щодо вчинення виконавчої дії - доступу до домоволодіння за місцем проживання для проведення перевірки майнового стану, а акти від 11.10.2018 та 16.08.2019 засвідчують лише відсутність боржника на час проведення виконавчої дії по місцю проживання, але ніяким чином не підтверджують позицію ініціатора клопотання про відмову у наданні доступу до домоволодіння.

Європейський Суд з прав людини, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні "Войтенко проти України" Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Оскільки ініціатором подання не вжито всіх належних та допустимих заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи, то висновок про відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника ОСОБА_1 , як підстави для застосування правил ч. 1 ст. 438 ЦПК та ст.36 Закону України "Про виконавче провадження", є передчасним, в зв"язку з чим дане подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 438 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Д.Калієвський