Справа №538/1902/20
Провадження по справі №2/538/517/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа : Приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_2 , про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, - В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10 виконавчим комітетом Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. За життя від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Відповідно до відповіді Державного підприємства "Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" ОСОБА_3 числиться в "Списку працівників колективного сільськогосподарського підприємства "Колос", які проживають на території Корсунівської сільської ради і мають придбати у власність земельну ділянку", який є частиною Проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" Лохвицького району Полтавської області.

Разом з тим, в "Списку громадян, яким передана земельна частка (пай) в приватну власність на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району", який було затверджено 12 сесією 23 скликання Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 15.03.2001 року, ОСОБА_3 не числиться.

Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно, немає.

У липні 2020 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Лохвицького районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який мав право на земельну частку (пай) на час розпаювання КСП "Колос".

В судове засідання позивач не з"явився, подавши заяву, в якій підтримує позов та просить справу розглядати без його участі.

Відповідач, Корсунівська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа: Приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Жук Т.П. на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10 виконавчим комітетом Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. За життя від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Відповідно до відповіді Державного підприємства "Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" ОСОБА_3 числиться в "Списку працівників колективного сільськогосподарського підприємства "Колос", які проживають на території Корсунівської сільської ради і мають придбати у власність земельну ділянку", який є частиною Проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" Лохвицького району Полтавської області.

Разом з тим, в "Списку громадян, яким передана земельна частка (пай) в приватну власність на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району", який було затверджено 12 сесією 23 скликання Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 15.03.2001 року, ОСОБА_3 не числиться.

Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно, немає.

У липні 2020 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Лохвицького районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

На запит суду, Приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини або відмову ніхто не звертався. Спадкова справа не заведена.

Відповідно до ст. 23 ЗК України (в редакції Закону України № 2196-ХІІ від 13.03.1992 року), який діяв на той час і був чинний зазначено: документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розміру земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" зазначено: п. 1.2 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

П. 6 передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Пленумом Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (Постанова № 7 від 16.04.2007 року) постановлено : п. 24 - "Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю п. 17 розд.Х "Перехідні положення" ЗК. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до ч. 3 ст. 1Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899 (із змінами) - право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 373, 328, 1216, 1225, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа : Приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_2 , про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який мав право на земельну частку (пай) на час розпаювання КСП "Колос".

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь