Єдиний унікальний номер 235/3071/20
Номер провадження 22-з/804/89/20
У Х В А Л А

18 листопада 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Тимченко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву акціонерного товариства «Українська залізниця» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №235/3071/20 за заявою виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за апеляційною скаргою виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року,

в с т а н о в и в :

19 травня 2019 року виробничий структурний підрозділ «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання посилаючись на те, що протягом 2019-2020 років заявник надавав послуги з теплопостачання ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але плата за надану теплову енергію за зазначеною адресою боржником не вносилась, в результаті чого виникла заборгованість за період листопад 2019 року - березень 2020 року в сумі 8168,85 грн. Також члени сім`ї наймача, які проживають разом з нею, несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. Просив видати судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період листопад 2019 року - березень 2020 року в сумі 8168,85 грн., понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 210,20 грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року відмовлено виробничому структурному підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання.

З вказаною ухвалою не погодився виробничій структурний підрозділ «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та направити справу до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду.

Постановою Донецького апеляційного суду від 23 липня 2020 року апеляційну скаргу виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено. Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25 вересня 2020 року на адресу Донецького апеляційного суду надійшла заява АТ «Українська залізниця» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в зв`язку з тим що в постанові Донецького апеляційного суду від 23 липня 2020 року не вирішено питання про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2102,00 грн. В зв`язку з чим просили ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заявника прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року в пункті 37 роз`яснено, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правилами, передбаченими статтею 88 ЦПК (у редакції ЦПК 2017 року стаття 141 частина 13).

У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі статті 220 ЦПК (у редакції ЦПК 2017 року стаття 270) або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК (у редакції ЦПК 2017 року стаття 353), або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК (у редакції ЦПК 2017 року стаття 389), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК (у редакції ЦПК 2017 року стаття 141).

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення №2786668 від 04 червня 2020 року АТ «Українська залізниця» було сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання.

За результатами розгляду апеляційної скарги АТ «Українська залізниця», апеляційним судом ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року про відмову у видачі судового наказу скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З викладеного вбачається, що питання про постановлення додаткового рішення в частині стягнення понесених при розгляді справи судових витрат повинно вирішуватись в прядку статті 270 ЦПК України судом першої інстанції, яким був вирішений спір по суті та прийнято рішення про задоволення заяви про видачу судового наказу.

З огляду на те, що апеляційним судом рішення місцевого суду не змінювалося та не ухвалювалося нове рішення, у суду апеляційної інстанції відсутні відповідні процесуальні повноваження про постановлення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в тому числі і про стягнення на користь позивача судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду.

Як убачається із матеріалів справи, суд апеляційної інстанції рішення у даній справі не ухвалював, а, скасувавши ухвалу суду першої інстанції, направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, який і здійснюватиме за результатами розгляду ним справи розподіл судових витрат.

Отже, відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, заява АТ «Українська залізниця» про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви акціонерного товариства «Українська залізниця» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №235/3071/20 за заявою виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за апеляційною скаргою виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 листопада 2020 року.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

О.О. Тимченко