Справа № 234/5633/20
Провадження № 2/234/2172/20
09 листопада 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі головуючого судді Чернобай А.О.,
секретар судового засідання Максимова В.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Кірєєвої І.В.,
справа № 234/5633/20,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
01 квітня 2020 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 10 вересня 2014 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .. Від шлюбу у них народилась дитина- син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за згодою відповідача мешкає разом з позивачкою. Сімейні стосунки між сторонами припинилися з січня 2015 року. Відповідач мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю , не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникають у позивачки та дитини. Рішенням Краматорського міського суду від 19.10.2018 р. шлюб між ними було розірвано. На теперішній час син проживає разом з позивачкою т знаходиться на її утриманні. Судовим наказом Краматорського міського суду від 09.10.2018 р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частини з усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З січня 2015 року відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина ОСОБА_4 , не спілкується з ним, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його успіхами, жодного разу не привітав з днем народження, ніяким чином не забезпечує матеріальну підтримку, не сплачує аліменти, не займається медичним оглядом та лікуванням та діє виключно всупереч інтересам свого сина. Позивачка просить суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивачка у судовому засіданні пояснила, що в 2018 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Спору між нею та відповідачем стосовно проживання сина разом з нею, у них не було. Позивачка проживає разом з сином та цивільним чоловіком, який бажає всиновити дитину. Відповідач самоусунувся від вихованні сина, не цікавиться його життям, не виконує своїх батьківських обов`язків.
У подальшому позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням та через оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України. Відзив суду не надав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради Кірєєва І.В. у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання сина та не займається його вихованням.
У подальшому представник третьої особи ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, до заяви представником третьої особи надано висновок органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_6 у судовому засідання пояснив, що він є цивільним чоловіком позивачки. Вони проживають разом з 2018 року. Колишнього чоловіка позивачки, ОСОБА_2 він бачив всього декілька разів. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, не займається вихованням.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є троюрідною сестрою позивачки. Батько дитини, ОСОБА_2 не приймає участі в житті дитини, не навідує його та не дзвонить, також не надає матеріальної допомоги на його утримання.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд,
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У відповідності до пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 11)
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с. 12-13)

Судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2018 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи стягнення з 13.09.2018 р. (а.с. 14)

Згідно довідки, виданої завідувачем ДНЗ № 9, ОСОБА_3 дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 9»Пушкарьонок» управління освіти Краматорської міської ради. Батько в вихованні дитини участі не приймає (батьківські збори та дошкільний заклад не відвідує). (а.с. 10)

Згідно довідки КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на диспансерному обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» не перебуває. (а.с.48)

Згідно довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на диспансерному обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» не перебуває. (а.с. 49)

Як вбачається з результатів діагностичної роботи, проведеної практичним психологом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами даної методики при обробці малюнка ОСОБА_8 , було виявлено, що в сім`ї в якій на даний час проживає дитина, має досить стійкі психоемоційні відносини. Існуюча атмосфера в даній сім`ї благополучна впливає на емоційний розвиток дитини, забезпечує формування сприятливої позиції в родині та суспільстві. Рідного тата ОСОБА_2 на малюнку не зображено. (а.с. 68-69)

Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у відношенні сина. (а.с. 102-103)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком (матір`ю) обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько (мати) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

Як вбачається з позову, на підтвердження своїх позовних вимог, сторона позивача, як доказ, обмежилась тільки: довідкою виданої завідуючою Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 88 «Катюша» комбінованого типу Управління освіти Краматорської міської ради, згідно якої вбачається, що за час відвідування ДНЗ мати дитини в дошкільний заклад не з`являлася, участі у виховному процесі не приймала. Усі питання щодо відвідування дитиною садочка, її виховання вирішується виключно татом; довідкою про склад сім`ї, копією свідоцтва про народження та розрахунком заборгованості по аліментам.

Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідач систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина, однак в судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, який злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, позивачем не доведено та не надано суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до нього батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька (матері) від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько (мати) офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини.

Суд також враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Висновок органу опіки та піклування Краматорської міської ради від 07 жовтня 2020 року, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_8 , має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду.

Суд критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення його батька по відношенню до нього батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків та веде аморальний спосіб життя, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог,підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 164, 166, 180, 181,182 СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й віддруковано в одному екземплярі.

Суддя: