Провадження № 2/641/605/2020 Справа № 641/9983/19
20 листопада 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Музиченко В.О.
при секретарі - Леонідовій Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву адвоката Хряпинської С.С. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. При цьому позивачкою подано заяву про розгляд питання щодо додаткового рішення без її участі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. При цьому представником відповідача - адвокатом Жамакочян Т.Р. подано заперечення на заяву представника позивача, в якій він просив відмовити за необґрунтованістю та просив розглядати заяву без його участі та участі відповідача.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволені частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 3000 гривень, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2019 до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., позивачем надано до суду: копію договору про надання правової допомоги від 15.01.2020 року, акт наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 05.10.2020, копію квитанції завірену адвокатом про сплату суми послуг в розмірі 10000 грн..

Як вбачається з акту наданих послуг, адвокатом Хряпинською С.С. надано правову допомогу ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.01.2020.

Акт наданих послуг підписаний клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Хряпинською С.С..

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката Хряпинської С.С., яка представляє інтереси ОСОБА_1 та понесені останньою пов`язані з даною справою, є співмірними зі складністю та об`ємом виконаної роботи, підтверджені належними та допустимими доказами, яких в сукупності достатньо для підтвердження витрат на правничу допомогу.

Так у даній справи позовні вимоги позивача задоволені на 20,0 % від заявлених. В межах розподілу судових витрат на відповідача мають бути покладені 20,0 % витрат позивача на правничу допомогу, що складає 2000 грн..

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хряпинської С.С. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. О. Музиченко