Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2020 Справа №607/13282/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р. М.

за участю секретаря с/з Бігун О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, зокрема на 23/84 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог зазначає, що вказаний будинок збудований в 1939 році і належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого була її баба ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а членами відповідно ОСОБА_3 - син, 1929 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_4 - невістка, 1933 року народження, ОСОБА_6 - внук, 1962 року народження, ОСОБА_7 - внук, 1967 року народження, ОСОБА_1 - внучка, 1965 року народження, ОСОБА_9 - правнук, 1985 року народження. Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/7 частки вказаного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її баба ОСОБА_5 , після смерті якої за місцем її постійного проживання відкрилась спадщина на все належне їй майно, включаючи 1/7 частку у спірному будинковолодінні. За життя померла заповіту не склала. Спадкоємцем першої черги за законом був її син ОСОБА_3 , який постійно проживав із спадкодавцем на момент смерті, спадщину прийняв, вступивши у володіння та управління майном. Його частка становила 2/7, частики інших членів колгоспного двору залишилися незмінні, а саме по 1/7 у кожного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 (власник 2/7 частки) після смерті якого спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 (5/21 частки з яких - 1/7 як члена колгоспного двору + 2/21 в порядку спадкування після ОСОБА_3 ), дочка ОСОБА_1 (2/21 частки) та син ОСОБА_2 (2/21 частки).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 після смерті якої у справах приватного нотаріуса Чопик І.Я. за заявами сина померлої ОСОБА_2 та її заявою заведено спадкову справу. Разом з цим сини померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини в її користь. Таким чином, після смерті її матері ОСОБА_4 спадщину прийняли: сини ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та вона ОСОБА_1 - по 5/84 частині кожний. Проте враховуючи відмову ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від своєї частини на користь позивача, вона має право на спадкування після смерті матері 5/28 частини.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Враховуючи наведене просить визнати за нею право власності на 23/84 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з яких: 2/21 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 5/28 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, збільшенні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, проте представник попередньо звернулася до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до довідки виданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 19 лютого 2020 року за №84 будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року є колгоспним двором головою якого була ОСОБА_5 , 1902 року народження (померла у 1994 році), а членами відповідно ОСОБА_3 - син, 1929 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 - невістка, 1933 року народження, ОСОБА_6 - внук, 1962 року народження, ОСОБА_7 - внук, 1967 року народження, ОСОБА_8 - внука, 1965 року народження, ОСОБА_9 - правнук, 1985 року народження.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року).

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане Великолуцькою сільською радою Тернопільського рай бюро ЗАГС 02 листопада 1994 року.

Після її смерті за місцем її постійного проживання відкрилась спадщина на все належне їй майно, включаючи 1/7 частку у спірному майні. За життя померла заповіту не склала.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року.

В силу вимог cт. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої, черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог cт. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в правління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно статті 548 цього ж Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно довідки виданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 04 серпня 2020 року за №271 станом на день смерті ОСОБА_5 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ) з нею постійно проживали по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_8 (внучка), ОСОБА_9 (правнук), ОСОБА_6 (внук), ОСОБА_7 (внук).

Таким чином враховуючи вимоги діючого на час смерті ОСОБА_5 законодавства її син ОСОБА_3 прийняв спадщину, вступивши у володіння та управління майном. Після чого його частка у спірному домоволодінні становила 2/7 (1/7 як члена колгоспного двору + 1/7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 видане 06 березня 2001 року.

Після його смерті за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 2/7 частки у спірному майні (1/7 як члена колгоспного двору + 1/7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 ). За життя померлий заповіту не склав.

Згідно довідки виданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25 лютого 2020 року за №94 станом на день смерті ОСОБА_3 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з ним постійно проживали по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_9 (внук), ОСОБА_2 (син).

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 видане 09 липня 1955 року підтверджується, що ОСОБА_3 , 1929 року народження та ОСОБА_4 , 1933 року народження перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1955 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 видане 28 квітня 1965 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

06 жовтня 1984 року ОСОБА_1 вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_13 , який рішенням Тернопільського районного народного суду від 09 липня 1991 року розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 30 жовтня 1993 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 видане Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 07 квітня 2001 року

ОСОБА_1 02 листопада 2003 року уклала шлюб із ОСОБА_17 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 видане 02 листопада 2003 року.

Відтак спадкоємцями першої черги за законом, є ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (син), які проживали із спадкодавцем на момент смерті, спадщину прийняли, вступивши у володіння та управління майном.

Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 співвідношення часток було наступним: ОСОБА_4 - 5/21 (1/7 як члена колгоспного двору + 2/21 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ), ОСОБА_1 - 2/21 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та 1/7 як члена колгоспного двору, ОСОБА_2 - 2/21 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , видане 27 січня 2020 року.

Після її смерті за місцем її постійного проживання відкрилась спадщина на все належне їй майно, включаючи 5/21 частки у спірному домоволодінні. За життя померла заповіту не склала.

Правовідносини спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 регулюються Цивільним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1267 ЦК України передбачає рівність розмірів часток у спадщині спадкоємців за законом.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою оформлення спадкових прав позивачка із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу.

29 липня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №390/02-14 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності.

Згідно довідки виданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18 лютого 2020 року за №76 станом на день смерті ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з нею постійно проживали по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (син), ОСОБА_9 (внук), ОСОБА_20 (дружина внучка), ОСОБА_21 (правнука), ОСОБА_22 (правнука).

У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. заведена спадкова справа за №46/2020 р. після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 видане 07 квітня 1962 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 41 від 07 квітня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

07 квітня 2020 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 сини померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відтак, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є: дочка ОСОБА_1 , син ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 та син ОСОБА_2 .

Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 (власниці 5/21 частки) співвідношення часток було наступним: ОСОБА_1 - 5/42 частки, ОСОБА_6 - 5/42 частки, ОСОБА_7 - 5/42 частки, ОСОБА_2 -5/42 частки.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_7 сини померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 , після чого частка останньої у спадковому майні після смерті ОСОБА_4 становить 5/28.

Згідно частини 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Виникнення права власності на будинки, споруди на дату побудови спірного житлового будинку та господарських будівель і споруд не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Крім цього, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам і свідчить про прийняття їх в експлуатацію є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до технічного паспорту виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 березня 2020 року житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у 1939 році, загальна площа складає 31,5 кв.м, житлова площа 24,5 кв.м.

Згідно інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 353 від 10 березня 2020 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 .

Вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами становить 149 666 грн., що вбачається із довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №354 від 10 березня 2020 року.

Згідно інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №378 від 11 березня 2020 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Тернопільською районною радою 16 листопада 1990 року та записано в реєстрову книгу №3 за рєстровим №271.

Державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в Тернопільському районному госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації не проведена, що підтверджується довідкою №379 від 11 березня 2020 року, як і за ОСОБА_4 , що засвідчує довідка Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №380 від 11 березня 2020 року.

Таким чином факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_3 перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25 лютого 2020 року за №94.

Також ОСОБА_1 в поряду спадкування за законом успадкувала належну її матері ОСОБА_4 5/28 частки спірного спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення.

Факт набуття ОСОБА_1 права власності на 23/84 частки спірного домоволодіння сторонами не оспорюється.

Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що 2/21 частки спадкового майна належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 5/28 частки належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги вчасно прийняла спадщину після смерті батька та матері, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак враховуючи, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на 23/84 частки житлового будинку, загальною площею 31,5 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з яких: 2/21 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 5/28 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82, 89-90, 95, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 23/84 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з яких:

-2/21 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-5/28 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_11 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду буде складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак