УХВАЛА

11 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 757/25592/19-ц

провадження № 61-21038св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - держава Україна в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України,

треті особи: Міністерство закордонних справ України, Генеральна прокуратура України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у справі за касаційною скаргоюМіністерства юстиції України, яка підписана представником Дудник Анною Олексіївною, та касаційною скаргою Генеральної прокуратури України, яка підписана представником Орленком Андрієм Олександровичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року у складі судді Вовка С. В. та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ :

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України, треті особи: Міністерство закордонних справ України, Генеральна прокуратура України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому просив:

стягнути з держави Україна 1 800 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана незаконними діями органів державної влади в особі Генеральної прокуратури України, Міністерства закордонних справ України та їх посадових осіб;

стягнути з держави Україна 5 005 005,88 грн в рахунок відшкодування матеріальних збитків, які завдані незаконними діями органів державної влади в особі Генеральної прокуратури України, Міністерства закордонних справ України та їх посадових осіб;

стягнути з держави Україна судовий збір.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, позов задоволено.

Стягнено з держави Україна на користь ОСОБА_1 1 800 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана незаконними діями органів державної влади в особі Генеральної прокуратури України, Міністерства закордонних справ України та їх посадових осіб.

Стягнено з держави Україна на користь ОСОБА_1 5 005 005,88 грн в рахунок відшкодування матеріальних збитків, які завдані незаконними діями органів державної влади в особі Генеральної прокуратури України, Міністерства закордонних справ України та їх посадових осіб.

Стягнено з держави Україна на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 19 210,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У листопаді 2019 року Міністерство юстиції України подало до Верховного Суду касаційну скаргу за підписом представника Дудник А. О. , у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У листопаді 2019 року Генеральна прокуратура України подала до Верховного Суду касаційну скаргу за підписом представника Орленка А. О. , у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позиція інших учасників справи

У січні 2020 року Міністерство закордонних справ України подало відзив на касаційні скарги за підписом представника Пономаренко А. О. , у якому просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У січні 2020 року Державна казначейська служба України подала відзив на касаційні скарги за підписом представника Тимофєєвої Т. М., у якому просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У січні 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційні скарги за підписом представника ОСОБА_6 , у якому просить касаційні скарги Міністерства юстиції України та Генеральної прокуратури України залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Генеральної прокуратури України, витребувано цивільну справу № 757/25592/19-ц із суду першої інстанції, у задоволенні клопотання Генеральної прокуратури України про зупинення виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

У березні 2020 року матеріали цивільної справи № 757/25592/19-ц надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у задоволенні клопотань Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства закордонних справ України, ОСОБА_1 щодо розгляду справи за участю їхніх представників відмовлено, справу призначено до судового розгляду.

10 листопада 2020 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надійшла заява про відмову від позову, у якій просить прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до держави України в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України, треті особи: Міністерство закордонних справ України, Генеральна прокуратура України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про відмову від позову, колегія суддів дійшла такого висновку.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 4 частин першої та частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У заяві представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 зазначено, що позивачу відомо наслідки відповідної процесуальної дії, представник позивача не обмежений у вчиненні процесуальних дій.

Статтею 408 ЦПК України визначено, що незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та поданої представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 заяви про відмову від позову, колегія суддів приймає відмову від позову, визнає нечинними рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року. У зв`язку із цим провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

Щодо судового збору

Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За подання касаційної скарги Генеральна прокуратура України сплатила судовий збір у розмірі 38 420, 00 грн, тоді як належало до сплати 19 210,00 грн, а тому з державного бюджету на її користь підлягають поверненню 50 відсотків вказаної суми, тобто 9 605,00 грн.

За подання касаційної скарги Міністерство юстиції України сплатило судовий збір у розмірі 19 210,00 грн, а тому з державного бюджету на його користь підлягають поверненню 50 відсотків вказаної суми, тобто 9 605,00 грн.

Керуючись статтями 206, 255, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України, треті особи: Міністерство закордонних справ України, Генеральна прокуратура України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від його позову до держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України, треті особи: Міністерство закордонних справ України, Генеральна прокуратура України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Визнати нечинними рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України, треті особи: Міністерство закордонних справ України, Генеральна прокуратура України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Повернути Генеральній прокуратурі України з державного бюджету судовий збір у розмірі 9 605,00 грн, сплачений за платіжним дорученням № 4549 від 26 листопада 2019 року.

Повернути Міністерству юстиції України із державного бюджету судовий збір у розмірі 9 605,00 грн, сплачений за платіжним дорученням № 1891 від 30 жовтня 2019 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

Є.В. Краснощоков

М. М. Русинчук

В. А. Стрільчук