Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2234/19
Провадження № 2/945/330/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( з а о ч н е )

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.

за участю секретаря Петриченко В.С.,

розглянувши 16 листопада 2020 року в місті Миколаєві в заочному порядку у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське Виробниче підприємство Миколаївське і державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Мостецький Д.О., третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

02.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське Виробниче підприємство Миколаївське і державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Мостецький Д.О., третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно. А саме позивач в позові просить: визнати договір оренди земельної ділянки площею 5,8588 га з кадастровим номером :02:000:0098, місце розташування: Миколаївська область, Миколаївський район, Ковалівська сільська рада з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між ОСОБА_2 та Товариствомз обмеженоювідповідальністю «Сільськогосподарське Виробниче підприємство «Миколаївське» 28.12.2018 року - недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Миколаївської районної державної реєстрації Мостецького Д. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44936875 від 02.01.2019 року.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за законом після свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частки земельної ділянки (паю) розміром 5,8588 га з кадастровим номером :02:000:0098, місце розташування: Миколаївська область Миколаївський район, Ковалівська сільська рада з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також, крім нього спадкоємицею за законом після смерті батька є його сестра ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що коли вони почали оформляти спадщину після смерті батька вони із сестрою в усному порядку домовились про те, що після оформлення спадкових прав надамо свою земельну ділянку в оренду та майбутній орендар сплачував всі витрати щодо оформлення спадкового майна.

Однак всупереч їхній домовленості та нормам закону, 28 грудня 2018 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське Виробниче підприємство «Миколаївське» було укладено договір оренди земельної ділянки та 02 січня 2019 року проведено його державну реєстрацію.

Позивач стверджує, що вказаний договір оренди повинен бути визнаний недійсним, оскільки порушує його права як співвласника земельної ділянки та суперечить вимогам чинного законодавства, так як передача в оренду частки у праві власності на земельну ділянку, без виділення частки в натурі, як окремої земельної ділянки, законодавство не передбачає. Умови спірного договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0098 із ним як співвласником не було погоджено, а визначено відповідачами на власний розсуд. Крім того, зважаючи на те, що об`єктом оренди є частка у праві на земельну ділянку, а це прямо суперечить вимогам закону, істотним умовам договору оренди землі, які визначені у ст. 15 Закону України «Про оренду землі», це означає недійсність договору.

Крім того, договір оренди землі укладений без згоди співвласника земельної ділянки, а тому на його думку є недійсний.

Тому позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою даного суду від 09.12.2019 року позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. До ухвалення судового рішення.

В судове засідання позивач не з`явився, натомість його представник надала заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. Відзив на позов не подавали. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів.

Третя особа: ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилася.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією свідоцтва про право на спадщину за законом підтверджується, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_2 ; його син ОСОБА_1 ; та його дружина ОСОБА_4 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0098 належить по 1/3 частині ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вище зазначену земельну ділянку здано в оренду на 10 років товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське виробниче підприємство Миколаївське, орендодавець ОСОБА_2 , що підтверджується також копією Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2018 року.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 40 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Ст. 88 ЗК України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально.

Відповідно до ст.ст. , , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його реалізації. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами),

У ч.ч. 1, З ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ст. 637 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. З ст. 203 ЦК України одним з головних елементів договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, спрямованій на настання певних наслідків.

Правочин, який має дефект волі і волевиявлення його учасника, порушує суб`єктивні права останнього, а тому підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, враховуючи вище викладене суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське Виробниче підприємство Миколаївське і державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Мостецький Д.О., третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно підлягає задоволенню.

Крім того з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., які ухвалою даного суду від 09.12.2019 року були відстрочені до ухвалення судового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 3,12,13,81,141,259,263-265,354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати договір оренди земельної ділянки площею 5,8588 га з кадастровим номером :02:000:0098, місце розташування: Миколаївська область, Миколаївський район, Ковалівська сільська рада з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське Виробниче підприємство «Миколаївське» 28.12.2018 року - недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Миколаївської районної державної реєстрації Мостецького Д. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44936875 від 02.01.2019 року.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське Виробниче підприємство «Миколаївське», код ЄДРПОУ 41489873судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Г. В. Терентьєв