Справа № 202/6828/20
Провадження № 2-з/202/138/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 листопада 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря: Голобородько О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом відчуження та заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 № НОМЕР_1 та шляхом накладення заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що з 31.07.2019 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. Через скрутне матеріальне становище вона 05.08.2019 року в присутності нотаріуса взяла в борг 5 000 доларів США у ОСОБА_2 , про, що оформила розписку. В якості залогу віддала ОСОБА_2 оригінал договору дарування на вищезазначену квартиру. В подальшому вона дізналася про те, що квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 .

Підставою забезпечення позову позивачем зазначено те, що невжиття заходів забезпечення може привести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом спору позову, який має бути поданий, як зазначено заявником, є скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 48094967 від 05.08.2019 року та про визнання незаконним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Так, заявником ОСОБА_1 зазначено, що вона сплачувала ОСОБА_2 грошові кошти за борговою розпискою, про що свідчать банківські квитанції, однак останньою до заяви про забезпечення позову не надано копій банківських квитанції про сплату грошових коштів, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості встановити, що між учасниками справи існують боргові зобов`язання та дійсно виник спір між сторонами, у зв`язку із чим заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом відчуження та заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на квартиру - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда