Справа № 361/7858/19
Провадження № 2/361/1184/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку.

Позивач зазначала, що 17 грудня 2002 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір дарування частини житлового будинку, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Попович Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №3102, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №89397876 від 13.06.2017 р.

За умовами договору дарування частини житлового будинку від 17 грудня 2002 року, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар Ѕ частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

На момент укладення договору дарування частини житлового будинку від 17 грудня 2002 року, житловий будинок за АДРЕСА_1 був розміщений на земельній ділянці площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка перебувала у власності дарувальника на підставі рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27 грудня 1996 року, що посвідчувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії КВ 000000 від 03 лютого 1997 року.

В той же час, між ОСОБА_5 , як стороною - дарувальником за договором дарування частини житлового будинку від 17 грудня 2002 року, та ОСОБА_1 , як обдарованою стороною за вищезазначеним договором, не відбулося належного юридичного оформлення передачі права власності щодо земельної ділянки площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065, яка була відведена органом місцевого самоврядування для будівництва та обслуговування подарованого житлового будинку.

Однак, починаючи з 17 грудня 2002 року, тобто з моменту укладення договору дарування Ѕ частини житлового будинку за АДРЕСА_1 , та по момент смерті дарувальника - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15 лютого 2015 року, обдарована ОСОБА_1 здійснює безперервне користування частиною вищезазначеного житлового будинку та земельною ділянкою площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Загоруйко С.Ю. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 17 грудня 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування частини житлового будинку, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Попович Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №3102, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №89397876 від 13.06.2017 р. (а.с.7-9).

За умовами договору дарування частини житлового будинку від 17 грудня 2002 року, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар Ѕ частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

На момент укладення договору дарування частини житлового будинку від 17 грудня 2002 року, житловий будинок за АДРЕСА_1 був розміщений на земельній ділянці площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), яка перебувала у власності дарувальника на підставі рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27 грудня 1996 року, що посвідчувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії КВ 000000 від 03 лютого 1997 року, згідно витягу з Державного земельного кадастру за № НВ-016 від 28.03.2016 р. (а.с.10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15 лютого 2015 року (а.с.12).

За фактом смерті ОСОБА_5 , нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. було заведено спадкову справу за №57356275 (номер у нотаріуса 229/2015) від 18 квітня 2015 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі за №40175773 (а.с.13) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 40698591 від 17 червня 2015 року (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №57356275, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 входить земельна площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на якій одночасно розміщено Ѕ частину житлового будинку, набутого ОСОБА_1 у власність на підставі договору дарування частини житлового будинку від 17 грудня 2002 року (а.с.43-115).

Спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є його сини - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними заявами останніх до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини.

Станом на момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою, Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області в межах спадкової справи за №57356275 не видавалися відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме земельної ділянки площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065, на ім`я спадкоємців за законом щодо майна останнього.

Згідно висновку про експертну оцінку земельної ділянки №36-10/19 від 22 жовтня 2019 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065 становить 120831 грн. 00 коп. (а.с.17).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 120 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення договору дарування частини житлового буднику), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Одночасно, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в правовій позиції у справі за № 6-253цс16 від 13 квітня 2016 року визначає, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання такого права.

Нормативними приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Також суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідачів за на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі по 402,77 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 120, 125 ЗК України, ст.ст. 16, 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 350, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,1790 га за кадастровим номером: :01:031:0065, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі по 402,77 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський