Справа № 938/380/20
Провадження № 22-ц/4808/1256/20
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Томин О.О.,

секретаря Маслей А.М.,

з участю Парфана Т.Д. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Парфан Тарас Дмитрович до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Парфана Тараса Дмитровича на ухвалу Верховинського районного суду від 20 жовтня 2020 року під головуванням судді Чекан Н.М. у селищі Верховина

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Парфан Т. Д. звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовну заяву мотивував тим, що 10.01.2007 між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір, згідно з яким банк зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 17 500 доларів США. У подальшому 23.07.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1727 га, що знаходиться у селищі Верховина і належить на праві власності ОСОБА_2 . Виконавчим написом визначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна, задоволено вимоги Банку про стягнення боргу за кредитним договором від 10.01.2007 в сумі 26 640 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 739 031 гривень. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», тому просив задовольнити позов.

Ухвалою Верховинського районного суду від 20 жовтня 2020 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 , яка підписана адвокатом Парфаном Т.Д. до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції. Вказує що в ухвалі суд помилково зазначив, що договір про надання правової допомоги укладено 01.08.2020. До матеріалів справи надано копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 і саме оригінал цього договору досліджувався судом. Місцем укладення договору про надання правової допомоги суд вважав місце проживання адвоката, в той час, як договір укладено за місцем здійснення адвокатської діяльності адвоката.

Апелянт зсилається на висновки Великої Палата Верховного Суду у постанові від 01 липня 2020 року у справі №320/5420/18 де зазначено, що документом, який підтверджує повноваження адвоката на пред`явлення позову в інтересах клієнта та представництво інтересів клієнта в суді є ордер на надання правової допомоги або його належним чином засвідчена копія.

Апелянт зазначає, що сторони договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2018 року дотримались вимог, визначених статтею 203 ЦК України, зміст договору про надання правової допомоги не суперечить Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики, договір в судовому порядку недійсним не визнавався, він є правомірним і породжує для сторін права та обов`язки.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Парфана Т.Д., перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Парфан Т.Д. без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що адвокат Парфан Т.Д. подав та підписав від імені ОСОБА_2 позовну заяву, не маючи повноважень на ведення справи від його імені.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Парфан Т. Д., звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява підписана представником ОСОБА_2 - адвокатом Парфаном Т. Д. (а.с. 23-24).

На підтвердження повноважень на представництво ОСОБА_2 , до позовної заяви адвокатом Парфаном Т. Д. додано: копії ордеру серії ІФ № 661639 та копію договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2018 року, які засвідчені підписом адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (чинному на час виникнення спірних відносин), ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Положення наведених норм права дають підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника мають бути підтверджені ордером або довіреністю цієї сторони, що посвідчує такі повноваження.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Ордер, який видано відповідно до статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви (частини перша, друга, четверта статті 64 ЦПК України).

Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером ЦПК України не вимагає.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Парфаном Т. Д. діяв як адвокат, на підтвердження повноважень надав ордер, який є достатньою самостійною підставою, що надає право адвокату на підписання документів від імені особи, учасника справи, в тому числі і на підписання позовної заяви, тому у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, вказаного вище не врахував та прийшов до помилкового висновку про відсутність у адвоката Парфана Т. Д. повноважень на подання позовної заяви від імені та в інтересах ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення на користь адвоката витрат на правову допомогу при вирішенні цього питання не заслуговують на увагу, оскільки такі питання вирішуються судами першої і апеляційної інстанцій відповідно до вимог статей 265, 382 ЦПК України під час постановлення ними рішень по суті справи.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Парфана Тараса Дмитровича задовольнити частково.

Ухвалу Верховинського районного суду від 20 жовтня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

О.О. Томин