Справа № 311/3548/19
Провадження № 2/311/121/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 листопада 2020 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.,

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Василівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Василівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про оспорювання батьківства, який мотивовано наступним.

З 04.10.1997 до 2019 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис 143.

27.08.2019 рішенням Василівського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.ст. 122, 133 Сімейного кодексу України, позивача записано батьком ОСОБА_4 , оскільки він перебував з її матір`ю в зареєстрованому шлюбі.

З 2000 року між ним та відповідачкою фактично шлюбні відносини були припинені у зв`язку з постійними сварками і вона досить тривалий час мешкала у своїх батьків. В 2001 році, коли позивач дізнався про вагітність відповідачки, їхні сімейні стосунки було поновлено і вони почали мешкати спільно однією сім`єю. Після народження доньки у позивача виникали сумніви щодо його батьківства, у зв`язку з тим, що донька не схожа на позивача. Крім того, від знайомих, позивачу стало відомо, що у період часу коли сторони фактично не мешкали разом, у відповідачки ОСОБА_2. були стосунки з іншим чоловіком. Крім того, в 2019 році відповідачка особисто поставила під сумнів батьківство позивача відносно ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просив суд виключити з актового запису № 60, складеного 03 травня 2002 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області відомості про ОСОБА_1 , громадянина України, як батька дитини.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Рух справи та прийняті процесуальні рішення.

24 вересня 2019 року позов надійшов до суду (а.с. 2-4).

30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с. 15).

17 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 53-54).

17 лютого 2020 року судом призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу для встановлення відповідності батьківства, копію ухвали отримано відповідачем 21 лютого 2020 року (а.с. 57, 59).

26 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання експерта про необхідність оплати проведення експертизи, забезпечення одночасного прибуття сторін у справі до експертної установи та з інших питань (а.с. 68).

26 лютого 2020 року клопотання експерта та квитанцію про оплату витрат на проведення експертизи отримано представником позивача (а.с. 71).

20 березня 2020 року представником позивача долучено до матеріалів справи квитанцію про повну сплату 02 березня 2020 року вартості експертизи в розмірі 7 614 грн. (а.с. 72,73).

21 квітня 2020 року судом отримано повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи (а.с. 76).

21 квітня 2020 року судом відновлено провадження у справі (а.с. 79).

18 травня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 83).

18 травня 2020 року судом призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу для встановлення відповідності батьківства, копію ухвали отримано відповідачем 22 травня 2020 року (а.с. 85,89).

01 червня 2020 року до суду надійшло клопотання експерта про забезпечення одночасного прибуття сторін у справі до експертної установи та з інших питань (а.с. 91).

02 червня 2020 року судом направлено на адресу сторін повідомлення про необхідність одночасної явки до експертної установи для відбирання біологічних зразків на 02 липня 2020 року на 10.00 годину. Вказаний лист отриманий відповідачем 05 червня 2020 року (а.с. 93, 94).

17 липня 2020 року судом отримано повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи (а.с. 99).

20 липня 2020 року судом відновлено провадження у справі (а.с. 101).

17 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 109).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 04.10.1997 сторони уклали шлюб, який зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис 143. 27.08.2019 рішенням Василівського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.ст. 122, 133 Сімейного кодексу України, позивача записано батьком ОСОБА_4 , оскільки він перебував з її матір`ю в зареєстрованому шлюбі.

Вказані обставини підтверджені свідоцтвами про одруження, народження дитини, копією рішення суду та не оспорювалися відповідачем.

Згідно ч. 1ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Тлумачення вказаної статті СК України, свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження.

Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі - звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_3 посилався на наявність у нього сумнівів щодо його батьківства відносно ОСОБА_4 .

На підтвердження вказаних ним в позовній заяві обставин позивачем, ОСОБА_3 , двічі заявлялося клопотання про призначення у справі судової генетично-молекулярної експертиз щодо встановлення батьківства.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі статтею 109 ЦПК України, в разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні.

З метою належного проведення експертизи судом відповідачка ОСОБА_2 повідомлялася про винесені судом ухвали про призначення у справі експертизи та про необхідність одночасного прибуття з позивачем на конкретну дату до експертної установи, однак вимоги суду з боку відповідачки виконані не були.

Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, позивач, після отримання 26 лютого 2020 року його представником клопотання експерта від 24.02.2020, 02 березня 2020 року здійснив оплату за виконання молекулярно-генетичної експертизи по спірному батьківству в розмірі 7 614 грн., згідно квитанції експертної установи (а.с. 71,73), що підтверджує про належне виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків щодо проведення експертизи.

Одночасно з цим, суд зазначає, що поведінка відповідачки ОСОБА_2 свідчить про умисне створення нею перешкод у проведенні призначеної судом експертизи та про ухилення від участі в експертизі, що фактично унеможливлює її проведення, а тому суд, враховуючи, що ОСОБА_2 ухиляється від участі в експертизі, яка має для неї суттєве значення, вважає необхідним визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, а саме, відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до положень ст.. 109 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, виключивши з актового запису № 60, складеного 03 травня 2002 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відомості про ОСОБА_1 , громадянина України, як батька.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Василівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про оспорювання батьківства, задовольнити.

Виключити з актового запису № 60, складеного 03 травня 2002 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відомості про ОСОБА_1 , громадянина України, як батька.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко