Номер провадження: 22-ц/813/2842/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_1 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Свяченої Ю.Б., -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на наступне майно:

- підйомники - 3 шт., ОМЕ101, ОМЕ102-02;

- стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480;

- камера малярна 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000;

- токарний верстат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати вказане майно на зберігання позивачці - ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що на момент подачі позовної заяви власником 495/1000 частин нежитлових будівель, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 682, 8 кв.м., є відповідач - ОСОБА_1 а вищевказане майно знаходиться у зазначеному нежитловому приміщенні, тому, на думку представника позивача, існує ризик, того, що відповідач може розпорядитися вищевказаним майном одноособово, передати до статутного капіталу будь-якому товариству, демонтувати професійне обладнання до винесення судом рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року заява ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена частково.

Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно: підйомники - 3 шт., ОМЕ101, ОМЕ102-02; стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480; камера малярна 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000; токарний верстат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 , представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_4 , представник ОСОБА_1 зазначає, що майна, на яке накладений арешт не є майном подружжя, оскільки придбано відповідачем за власні кошти та не підлягає поділу.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Сторони про розгляд справи на 11 листопада 2020 року були сповіщені.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (17 листопада 2020 року).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що предметом позовної заяви, окрім іншого, є визнання за ОСОБА_2 право власності на підйомники - 3 шт, ОМЕ101, ОМЕ102-02; стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480; камера малярна 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000; токарний верстат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тому суд вважав, що заходи забезпечення позову є співмірними з предметом позову з підстав того, що наявність ризику вчинення відповідачами будь-яких дій стосовно вищевказаного майна, можуть в подальшому призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення.

Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати за ОСОБА_2 право власності на підйомники - 3 шт., ОМЕ101, ОМЕ102-02; стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480; камеру малярну 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000; токарний верстат; стягнути з ОСОБА_1 вартість компенсації за ремонтно-будівельні роботи у розмірі 2199731,50 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування якого зазначила, що відповідач не бажає добровільно поділити спільно придбане майно та компенсувати його вартість.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом позову є розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Звертаючись до судуз заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно: підйомники - 3 шт, ОМЕ101, ОМЕ102-02; стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480; камера малярна 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000; токарний верстат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позивачка вказувала на те, що існує ризик, того, що відповідач може розпорядитися вищевказаним майном одноособово, передати до статутного капіталу будь-якому товариству, демонтувати професійне обладнання до винесення судом рішення.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачка, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача спрямовані на відчуження майна, також не надано доказів знаходження майна у власності відповідача, з приводу якого заявлено забезпечення позову.

Тобто, суд застосувавши заходи забезпечення позову, не пересвідчився в знаходженні у відповідача спірного майна, та помилково наклав арешт на підйомники - 3 шт., ОМЕ101, ОМЕ102-02; стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480; камера малярна 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000; токарний верстат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_5 вже зверталася у 2019 році до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а також з заявою про забезпечення позову, за результатами яких в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено за необґрунтованістю та недоведеністю, а позовна заява залишена без розгляду.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що при вжитті заходів забезпечення даного позову, судом першої інстанції не було взято до уваги належність та знаходження майна у відповідача (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

За таких підстав, колегія суддів, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на підйомники - 3 шт., ОМЕ101, ОМЕ102-02; стенд розвал-сходження 1шт., HOFMANN Greoliner 480; камера малярна 1 шт., Standart typeSprey Bootch BD730-7000; токарний верстат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскількипостановлена з порушенням норм процесуального права.

Оскільки, апеляційна скарга ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, увідповідності до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_3 , представника ОСОБА_5 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 17 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк