ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Суми

Справа №592/1241/20

Номер провадження 22-ц/816/2078/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Конорєва Володимира Олексійовича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Катрич О.М. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст рішення виготовлено 29 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошей на утримання спільного майна. Свої вимоги мотивує тим, що їй та ОСОБА_2 належить як співвласникам квартира АДРЕСА_1 . Частка позивачки становить 3/4, частка відповідачки складає 1/4 вказаної квартири. Втім, лише позивачка несе весь тягар по сплаті комунальних платежів і по утриманню квартири. А відповідачка майже три роки ухиляється від свого обов`язку по оплаті комунальних платежів і по утриманню квартири.

Також зазначає, що відповідач без її згоди здійснила реєстрацію місця проживання в квартирі себе та членів своєї сім`ї, у зв`язку з чим додатково почали надходити рахунки на оплату за поводження із побутовими відходами, оскільки вказана комунальна послуга нараховується, виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Вважає, що відповідач повинна надати їй кошти для погашення відповідної заборгованості по оплаті зазначеної комунальної послуги.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь гроші в сумі 8306,55 грн на утримання спільного майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2020 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мірошніченка А.В. про ухвалення додаткового рішення відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Конорєв В.О., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, не вірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалити постанову, якою скасувати рішення від 29 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 гроші в сумі 8306,55 грн на утримання спільного майна сторін квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

У доводах апеляційної скарги зазначає, що саме позивач здійснює платежі за комунальні послуги із центрального опалення, що підтверджується наявністю у позивача оригіналів відповідних квитанцій по оплаті та рахунків на оплату. Зазначає, що наявність у позивача оригіналів квитанцій по оплаті та рахунків за комунальні платежі є належним та достатнім доказом сплати таких платежів саме позивачем. Крім того стверджує, що рішення суду має невідповідність сталій судовій практиці Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Мірошніченка А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати, понесені відповідачкою за правову допомогу надану адвокатом у розмірі 2400 гривень. При цьому зазначає, що вся апеляційна скарга носить формальний характер, повністю дублює первісний позов, не має чітких посилань на докази. Вказує, що апелянт не наводить жодних аргументів з приводу порушень норм матеріального та процесуального права, а лише на власний розсуд робить переоцінку доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника адвоката Конорєва В.О., відповідача та її представника адвоката Мірошніченка А.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що сторонам, як співвласникам, на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 належить частка квартири, яка складає 1/4 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позиваці належить 3/4 частки квартири в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані обставини підтверджуються копіями рішень Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2017р., 21.06.2017р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. , 6,7; 108, 109 справа № 592/13123/19).

22.06.2018 року виконавчим комітетом Сумської міської ради зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 32-37, справа № 592/13123/19).

У повідомленнях про нарахування з жовтня 2016 року по червень 2018 року міститься інформація про відсутність зареєстрованих осіб (а. с. 45-56, справа № 592/13123/19), з липня 2018 року кількість мешканців становить троє осіб (а. с. 56 на звороті 58, справа № 592/13123/19), з жовтня 2019 року зареєстрована одна особа (а. с. 17 на звороті, 34).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 23.07.2020 року за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована одна особа ОСОБА_2 (а. с. 51).

ОСОБА_1 у період з жовтня 2016 року по червень 2020 року сплатила 20919,53 грн за постачання теплової енергії (опалення квартири), 7616,35 грн за управління багатоквартирним будинком (квартплата), що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями (а .с . 17-21, 32-37; а. с. 45-78 справа № 592/13123/19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано достатніх, належних доказів в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, що саме ОСОБА_1 понесла ці витрати та сплачувала комунальні послуги, або від її імені за довіреністю їх сплачувала інша особа. Позивачкою надано квитанції про оплату комунальних послуг за утримання квартири, однак з їх змісту не вбачається, що платником коштів була саме ОСОБА_1 або інша особа за її дорученням, адже у наданих квитанціях в графі «платник» зазначено ОСОБА_4 .

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, так як вони не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13.03.2019 року по справі № 521/3743/17.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений порядок оплати житлово-комунальних послуг, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. А у ч. 3 цієї ж статті вказано, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, відповідно до наведених норм матеріального права, підставою для задоволення вимоги стягнення коштів на утримання спільного майна, є виконання співвласником солідарного обов`язку щодо сплати необхідних витрат на утримання майна.

У позивачки наявні оригінали рахунків та квитанцій про оплату послуг з опалення квартири та управління багатоквартирним будинком (квартплата), що підтверджує здійснення нею відповідних платежів. Не заперечує здійснення оплати комунальних послуг позивачкою і відповідачка. В судовому засідання апеляційного суду пояснила, що вона не має можливості користуватись квартирою, оскільки позивачка не надає їй доступу до квартири, у зв`язку з чим вважає, що не повинна сплачувати комунальні послуги. Проте наведені твердження відповідачки суперечать нормам матеріального права, які передбачають обов`язок власникаутримувати майно, що йому належить. Сплачені позивачкою послуги з опалення квартири та управління багатоквартирним будинком (квартплата) є витратами по утриманню належної сторонам квартири. У зв`язку з тим, що відповідачка ухиляється від їх оплати, позивачка здійснила оплату цих послуг в повному обсязі самостійно, у зв`язку з чим має право вимагати від іншого співвласника відшкодування понесених нею витрат. Відсутність у відповідачки доступу до квартири не звільняє її від обов`язку по утриманню належного їй майна. В даному випадку відповідачка має право звернутися до суду за захистом порушеного права.

Та обставина, що платником в квитанціях про оплату комунальних послуг зазначено померлого ОСОБА_4 свідчить про те, що особовий рахунок на оплату комунальних послуг, які надаються за адресою: АДРЕСА_2 , нові власники квартири не переоформили, що також підтверджується рахунками на оплату комунальних послуг (а. с. 32-34). В судовому засіданні апеляційного суду позивачка пояснила, що у зв`язку із конфліктними відносинами з відповідачкою вони не можуть вирішити питання переоформлення особового рахунку. В той же час вказана обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , як помилково вважав суд першої інстанції, оскільки нею надані належні та достовірні докази здійснення оплати відповідних комунальних послуг.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачки ј частину оплачених нею комунальних послуг з опалення та управління багатоквартирним будинком (квартплата) в розмірі 7145,22 грн, а також заборгованість із вивезення та захоронення твердих побутових відходів в розмірі 1161,33 грн. В той же час в судовому засіданні апеляційного суду позивачка пояснила, що послуги із вивезення та захоронення твердих побутових відходів вона не оплачувала, а тому ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачка має право на відшкодування тільки понесених нею витрат по утриманню спільного з відповідачкою майна.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 в період з жовтня 2016 року по червень 2020 року самостійно сплатила необхідні витрати на утримання майна, а саме: постачання теплової енергії (опалення) 20919,53 грн, управління багатоквартирним будинком (квартплата) 7616,35 грн, а всього 28535,88 грн. Тому 1/4 частки сплаченої суми, що становить 7133,97 грн, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь позивача.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Положеннями ч. 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 659 гривень 93 копійки за подання позовної заяви та 1083 гривні 42 копійки за подання апеляційної скарги. Представником ОСОБА_2 адвокатом Мірошниченком А.В. заявлено клопотання про відшкодування на користь відповідачки понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2400 грн. Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України відповідачка має право на відшкодування за рахунок позивача понесених нею судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням частини вимог апеляційної скарги, які не підлягають задоволенню,складністю справи, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, зокрема підлягає врахуванню те, що адвокат Мірошниченко А.В. представляв інтереси відповідачки і в суді першої інстанції та був ознайомлений з матеріалами справи, колегія суддів вважає, що на користь відповідачки підлягають стягненню з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 300 грн.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Конорєва Володимира Олексійовича задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошей на утримання спільного майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7133 гривні 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 659 гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1083 гривні 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 300 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2020 року.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.С. Ткачук