Справа № 342/51/20
Провадження № 2/342/246/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_4 . Після смерті матері позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступив в управління спадковим майном, 06 липня 2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.2706 га. До спадкового майна входить також житловий будинок в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до робітничого двору, забудівником якого є померла ОСОБА_4 . Для будівництва та обслуговування цього будинку відведена земельна ділянка розміром 0,1337 га. Згідно даних технічного паспорту житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований в 1991 року, однак відповідний документ про право власності на будинковолодіння померла не виготовила. При житті, позивач з мамою проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут. У зв`язку із раптовою смертю письмового розпорядження на спадкове майно мама не залишила, хоча неодноразово в усних розмовах наголошувала, що вказане майно колись перейде позивачу. Реалізуючи своє право на спадщину за законом, позивач вчасно звернувся до державного нотаріуса Городенківського району із відповідною заявою та отримав відповідне свідоцтво на частину спадкового майна. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по АДРЕСА_1 позивачу відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. На день смерті з померлою проживали сини: позивач ОСОБА_1 , 1986 р.н., та відповідач ОСОБА_2 , 1990 р.н. З приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 крім позивача не звертався ніхто. Він є єдиним спадкоємцем за законом, який фактично вступив в управління спадщиною після смерті мами, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього.

Ухвалою суду від 13 травня 2020 р. до участі у справі залучено, як співвідповідача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та співвідповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 роки в м. Івано-Франківськ, актовий запис № 3 від 16 вересня 2017 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Слобідською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована в АДРЕСА_2 , а фактично проживала по АДРЕСА_1 ; разом з нею були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_1 , 1986 року народження, син ОСОБА_2 , 1990 р.н., мати ОСОБА_3 , 1934 р.н., що стверджується довідками № 49 від 14.04.2020, № 57 від 18.05.2020 та копією довідки № 17 від 12.01.2018, виданими виконавчим комітетом Слобідської сільської ради.

Те, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Слобідською сільською радою Городенківського району, запис за № 2 від 26 січня 1963 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є синами ОСОБА_4 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 та свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_4 , виданими Слобідською сільською радою Городенківського району, з яких вбачається, що їх батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , запис за № 10 від 29 березня 1986 р. та запис за № 23 від 20 жовтня 1990 р. в книзі реєстрації актів про народження; свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що ОСОБА_4 у зв`язку із розірванням шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », запис за № 30 від 27 березня 2002 р. в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу.

Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 в рiвних частках є її сини - позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та мати - співвідповідачка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із копії спадкової справи № 60/2018, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( 15.02.2018 ). Син спадкодавця - відповідач ОСОБА_2 та мати спадкодавця - співвідповідачка ОСОБА_3 , будучи спадкоємцями першої черги за законом, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (15.02.2018) подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Отже, відповідно до ч.2 ст.1275 ЦК України, право на спадкування на все спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4 одержав позивач, як спадкоємець першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач, прийнявши спадщину після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом, 06.07.2019 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Йому нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 06 липня 2019 р. видано вісім свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 742, № 743, № 744, № 745, № 746, № 747, № 748, № 749, на житловий будинок АДРЕСА_2 та земельні ділянки, розташовані на території Слобідської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами: 0,4909 га, 0,1042 га, 0,0343 га, 0,1042 га, 0,0342 га, 0,1977 га, 0,2706 га.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2569/02-31 від 28 грудня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надав документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 65, виданою 21.11.2019 ФОП « ОСОБА_9 », стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208784960, сформованої 13.05.2020 р., вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні. Назва АДРЕСА_1 та нумерація житлового будинку НОМЕР_7 в с. Слобідка не змінювалися, про що свідчить довідка № 317, видана 27.12.2019 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Про реєстрацію будинку по АДРЕСА_1 у виконкомі місцевої ради свідчить інформаційна довідка № 70 від 04 травня 2020 р. та довідка № 58 від 18.05.2020, видані виконавчим комітетом Слобідської сільської ради. Житловий будинок, який розташований за вищезгаданою адресою, відноситься до робітничого двору, забудовником якого є ОСОБА_4 , 1963 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується довідкою № 1, виданою 02.01.2020 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради. Розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель в АДРЕСА_1 становить 0,1317 га, що підтверджується довідкою № 319, виданою 27.12.2019 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред. 2003 року та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , вбачається, що житловий будинок споруджено в 1991 р. Його ринкова вартість станом на 12 грудня 2019 р. становить 118400 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я».

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст.1296 ЦК України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачем та співвідповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268-1270, 1273, 1275, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 та співвідповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 .

Судове рішення складене 17.11.2020.

Суддя: Гайдич Р. М.