КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

18 листопада 2020 року місто Київ

справа № 756/2068/20

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, постановлену під головуванням судді Диби О.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 31 серпня 2020 року подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2020 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 рокуза період з 07 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

05 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року або продовжити строк для надання відповіді з АТ «Укрпошта».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року продовжено боржнику ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року на двадцять днів з дня отримання ухвали для надання суду апеляційної інстанції відповіді з АТ «Укрпошта».

ОСОБА_1 копію ухвали апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року отримав 16 жовтня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.71).

29 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду надійшла заява про долучення доказів, в якій останній вказував на те, що станом на 29 жовтня 2020 року відповіді на його запит від АТ «Укрпошта» він не отримав.

Зазначав, що він направив повторно запит до АТ «Укрпошта» і як тільки надійде відповідь, він невідкладно надасть її копію суду.

Також просив долучити до матеріалів справи дві копії нотаріальних заяв від його колишньої дружини ОСОБА_2 , яка проживає за його зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 та сусідки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , від 29 жовтня 2020 року, в яких останні заявляли про те, що ОСОБА_1 місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з червня 2015 року і по цей час не проживає за місцем своєї реєстрації.

Вважаю, що зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із протоколу судового засідання від 24 лютого 2020 року, оскаржувана ухвала постановлена судом за відсутності учасників справи (а.с.23).

Відповідно до супровідного листа від 03 березня 2020 року Оболонським районним судом міста Києва боржнику ОСОБА_1 було направлено копію повного тексту оскаржуваної ухвали (а.с.26), яку останній отримав 25 березня 2020 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.53).

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX.

Підпунктом 3 пункту 12 розділу І вказаного Закону внесено зміни до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, який набрав чинності 17 липня 2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Вказаний 20-денний строк закінчився 06 серпня 2020 року включно.

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду є 06 серпня 2020 року, а апеляційна скарга подана до суду 31 серпня 2020 року (а.с.51).

Разом з тим, наведені ОСОБА_1 причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, виходячи з наступного.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Посилання апелянта на те, що про наявність зазначеної ухвали він дізнався з Єдиного реєстру судових рішень 14 серпня 2020 року та в той же день ознайомився зі справою №756/2068/20 в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва є необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи (а.с.53) міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення адресованого ОСОБА_1 25 березня 2020 року.

Крім того, відповідно пункту 89 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (у редакції, які діяли на час вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали) реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред'явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Доказів того, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 25 березня 2020 року ОСОБА_1 або уповноважена останнім особа, не отримували, апелянтом надано не було.

При цьому, звертаємо увагу на те, що апелянтом не було зазначено, коли він вперше звернувся із відповідним запитом до АТ «Укрпошта» та не долучено доказів направлення та/або отримання запитів АТ «Укрпошта».

Щодо посилання апелянта на копії нотаріально посвідчених заяв від колишньої дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та сусідки ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , від 29 жовтня 2020 року, в яких останні заявляли про те, що ОСОБА_1 місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з червня 2015 року і по цей час не проживає за місцем своєї реєстрації суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно приписів статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України у разі не надання особами які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання, перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи за адресою зазначеною у заяві ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, а саме: АДРЕСА_3 . Будь-яких інших адрес місця проживання, перебування, ОСОБА_1 зареєстрованого у встановленому законом порядку на час розгляду справи у суді першої інстанції матеріали справи не містили.

Не проживання особи за місцем своєї реєстрації є її правом.

При цьому, не проживання особи за місцем своєї реєстрації не позбавляє її можливості отримувати поштову кореспонденцію за місцем реєстрації та/або уповноважити будь-яку особу на її отримання.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що визначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними, оскільки заявником не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, враховуючи тривалість неподання апеляційної скарги.

ЄСПЛ зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява №15123/03, § § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» заяви, №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А тому, виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової визначеності, вважаю, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, постановлену під головуванням судді Диби О.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Борисова О.В.