Справа № 159/4579/20
Провадження № 2/159/1123/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач 05.09.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, що надійшов до суду 08.09.20 р.. Позов обґрунтований тим, що сторони уклали шлюб 22.01.07 р. у муніціпалітеті Арадіппо, район Ларнака, Кіпр. Сторони періодично проживали то в Україні, то на Кіпрі. За час окремого проживання сторони втратили взаємні почуття. Вони мають відмінні інтереси, різне коло спілкування. Шлюбні відносини між сторонами припинились з вересня 2010 р. і вони припинили спілкування. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту. За час шлюбу у сторін не було спільних дітей та майна. Покликаючись на ст. 55, ч. ч. 2, 3 ст. 56, 3, 13 СК України, ч. 1 ст. 51 Конституції України, зазначає, що сім`я сторін існує формально. Він є громадянином Ізраїлю, де і проживає. Відповідач є громадянкою України. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати.

За ухвалою суду від 12.10.20 р. провадження у справі відкрито.

Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 29.10.20 р..

За станом на 23.11.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала, хоча 01.11.20 р. подала до суду заяву, яку суд не має підстав вважати відзивом на позовну заяву та враховувати при вирішенні спору, так як заява не оформлена як відзив на позовну заяву ( ст. 178 ЦПК України) і не містить у додатку документа, що підтверджував би надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачеві, у якій відповідач зазначила, що позивач як її чоловік ніс відповідальність за цей їх шлюб за законами Ізраїлю. Суд у подружжя - у м. Кфар - Сабі , куди позивач може звернутись із заявою. У позовній заяві неправильно вказано, що позивач надав оригінал свідоцтва про шлюб, так як він знаходиться у неї; на Кіпрі сторони не проживали, а перебували лише 2 дні, коли і взяли шлюб; сторони не проживали періодично в Україні, так як працювали у Ізраїлі, а в Україну приїжджали на нетривалі відпустки; у 2010 р. стосунки між сторонами припинились не з її вини, а у зв`язку з агресивністю позивача та його станом здоров`я; сторони продовжують спілкування між собою і на даний час.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно і проживають у різних країнах (позивач - у Ізраїлі, а відповідач - в Україні з 11.12.13 р.), не мають спільних неповнолітніх дітей, тривалий час не підтримують подружніх стосунків (з 2010 р.), позивач не бажає збереження цього свого шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як стверджується перекладом свідоцтва про шлюб (форма Д - п. 12 (4) від 22.01.07 р., виданого муніціпалітетом Арадіппо, район Ларнака, Кіпр, сторони уклали між собою шлюб 22.01.07 р.; реєстраційний запис № 11 275.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є іноземцем.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право», він застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Суд у справі керується загальними правилами, визначеними у ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. ст. 27, 28 ЦПК України.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них (ч. 2 ст. 28 ЦПК України).

Суд враховує, що на момент подання позову про розірвання шлюбу відповідач проживає на території України, а позивач визнав юрисдикцію Ковельського міськрайсуду Волинської області для вирішення спору про розірвання шлюбу і це відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.

Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 280, 281, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.01.07 р. між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Ізраїлю, паспорт серії № НОМЕР_1 , Держава Ізраїль, № посвідчення особи: НОМЕР_2 - 3, та ОСОБА_2 ) (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_3 , - муніціпалітетом Арадіппо, район Ларнака, Кіпр, реєстраційний запис № 11 275, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачеві ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Мельниці Ковельського району Волинської області, паспорт серії НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії № НОМЕР_1 , Держава Ізраїль, № посвідчення особи: НОМЕР_2 - 3, судові витрати у справі в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн, 20 коп..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії № НОМЕР_1 (Держава Ізраїль), № посвідчення особи: НОМЕР_2 - 3, прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий:І. М. Логвинюк