Номер провадження 22-ц/804/3172/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року

м. Бахмут

справа № 234/11959/20

провадження № 22-ц/804/3172/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок»

третя особа Державний нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник Олег Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 27 серпня 2020 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок», третя особа Державний реєстратор в особі державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник Олег Олександрович про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію (суддя Сухоручко Ю.О.), ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розмір частки якого складає 36/1000 (тридцять шість тисячних) від усього комплексу та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 29, право власності на яке зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок».

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що предметом спору в даній справі є визнання недійсним договору, укладеного між позивачем та відповідачем та скасування рішення, яким на підставі цього договору було оформлено право власності відповідача на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступні характеристики, будівля цеху будматеріалів, літ «И», загальною площею: 223,7 кв.м, що складає 36/1000 (тридцять шість тисячних) часток від усього комплексу.

Позивач оспорює цей договір та вважає, що відповідач, не мав наміру розраховуватися з позивачем за отриманий об`єкт нерухомого майна та свідомо ввів позивача в оману щодо начебто вже здійсненого перерахування грошей на розрахунковий рахунок позивача для того, щоб позивач підписав договір та передав відповідачу нерухоме майно.

Враховуючи, що відповідач неодноразово вводив позивача в оману з приводу розрахунків по договору, у позивача є обґрунтовані побоювання, що до моменту винесення рішення по справі вищевказаний об`єкт нерухомого майна буде проданий або відчужений у будь-який інший спосіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Звертає увагу, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, позивач буде змушений звертатися до суду з віндикаційним позовом до осіб, які набули право власності на таке майно, а отже, як наслідок, не тільки ускладнить відновлення порушених прав позивача, але й також матиме негативні наслідки для осіб, які отримали право власності на таке майно, поза волею та в порушення прав та законних інтересів позивача, як власника майна.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ У СПРАВІ

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27 серпня 2020 року провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, розмір частки якого складає 36/1000 (тридцять шість тисячних) від усього комплексу та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 29, право власності на яке зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок».

Допущено негайне виконання ухвали.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі директор ТОВ «Краматорський завод кормових добавок» Білоус І.М. посилається на неповне з`ясування обставин справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

ЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Посилається на положення статтей 10, 149, 151-153, 209, 210, 260 ЦПК України, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не наведено обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову про визнання недійсним договору та не зазначено чим керувався суд першої інстанції, визначаючи співмірність застосованого ним заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого він зазначає, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, а обраний захід забезпечення позову відповідає предмету позову та вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу третьою особою не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Синчанський С.О. в засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, ухвалу суду залишити без зміни.

Представник відповідача ТОВ «Краматорський завод кормових добавок» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа Державний нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ТОВ «Краматорський завод кормових добавок» підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Згідно пункту частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у справі наявні обставини, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а тому наявні підстави для накладення арешту на майно відповідача ТОВ «Краматорський завод кормових добавок».

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до норм ЦПК України одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та передбачають вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу цеху будматеріалів, що складає 36/1000 часток від усього комплексу від 17.10.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Краматорський завод кормових добавок» та скасування рішення державного реєстратора - нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. державної реєстрації права власності на об`єкт договору від 17.10.2017 року.

Враховуючи предмет позову, апеляційний суд вважає, що з метою забезпечення матеріально-правових інтересів позивача, попередження можливості несумлінних дій відповідача в подальшому під час судового розгляду справи по суті, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити реальне виконання рішення суду постановленого в межах пред`явленої до суду позовної вимоги і змусити позивача докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх прав та інтересів, застосування судом такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно є відповідним змісту позовних вимог та зможе гарантувати реальне виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, оцінивши надані заявником докази на обґрунтування заявлених вимог щодо забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову, передбачених частиною 1 статті 149 ЦПК України та того, що обраний ним захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно знаходиться у необхідному (обов`язковому) правовому зв`язку із позовною вимогою та предметом позову.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 474/475/18 за системним аналізом наведених норм права [статтей 149, 150, 151, 153 ЦПК України] можна зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 15 ЦПК України та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду про обґрунтованість вимог заявника не спростовують, та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод кормових добавок» залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 27 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.А. Мірута

О.О. Тимченко