ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1203/20
провадження № 2/753/4239/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом АТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності.

У судовому засіданні представник позивача АТ «Альфа-Банк» - Тищенко К.О. позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що 22.02.2007 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 яка виступила майновим поручителем ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір №030.29-50/230-С, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . АТ «Укрсоцбанк» набув право власності на вищевказану квартиру на підставі договору іпотеки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157372295 від 23.02.2019. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником всього майна АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк». У зв`язку з тим, що відповідачі втратили право користування вказаною квартирою, однак добровільно звільнити приміщення відмовляються, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, зняти їх з реєстраційного обліку в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив суду, що відповідачі проживають у спірній квартирі та утримують її, позивач жодних витрат щодо неї не несе.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 22.02.2007 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 яка виступила майновим поручителем ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір №030.29-50/230-С, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку в якості забезпечення виконання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

АТ «Укрсоцбанк» набув право власності на вищевказану квартиру на підставі договору іпотеки №030.29-50/230-С від 22.02.2007, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157372295 від 23.02.2019 (а.с. 10).

У квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територальної громади м. Києва від 28.03.2019 (а.с. 7).

У матеріалах справи міститься вимога АТ «Уксоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ро виселення та зняття з реєстраційного обліку, а також квитанція ПАТ «Укрпошта» від 24.06.2019 про направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рекомендованого листа (а.с. 8-9).

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами направлення вимоги про виселення відповідачам, оскільки сама лише квитанція про надіслання рекомендованого листа не може підтверджувати зміст відправленої кореспонденції, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом та зняття останніх з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що у позовних вимогах суд відмовив, вимоги про стягнення на користь позивача судового збору задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 258, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову АТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 , зняття відповідачів з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_2 у примусовому порядку, стягнення 4 204 грн. судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя : О.М. Колесник