Постанова

Іменем України

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 144/986/18

провадження № 61-13280св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року у складі судді Швидкого О. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Денишенко Т. О., Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Теплицького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розпорядженням в.о. голови Теплицького районного суду Вінницької області Германа О. С. від 17 січня 2019 року № 60 «Про передачу справи до найбільш територіально наближеного суду» справу передано до Гайсинського районного суду Вінницької області як одного з найбільш територіально наближених.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, справа призначена до розгляду на 20 березня 2019 року.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, подана особою, яка має цивільну процесуальну дієздатність, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства у спрощеному позовному провадженні, підсудна Гайсинському районному суду Вінницької області.

Не погодившись із ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що Гайсинський районний суд Вінницької області дійшов правильного висновку про відкриття провадження у цій справі, враховуючи те, що вказана справа передана для розгляду Гайсинському районному суду Вінницької області розпорядженням в. о. голови Теплицького районного суду Вінницької області Германа О. С. у зв`язку з відсутністю у Теплицькому районному суді Вінницької області повноважних на здійснення правосуддя суддів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У липні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення, справу направити для продовження розгляду до Теплицького районного суду Вінницької області.

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що Гайсинський районний суд Вінницької області відкрив провадження з порушенням норм процесуального права, які не усунув апеляційний суд.

Вказував на те, що позовна заява подана ОСОБА_1 до Теплицького районного суду Вінницької області, оскільки сторони цього спору проживають у Теплицькому районі Вінницької області. Однак провадження у справі відкрито Гайсинським районним судом Вінницької області, тобто не за місцем проживання учасників справи.

Апеляційний суд, вказуючи на те, що справа передана до Гайсинського районного суду Вінницької області на підставі частини четвертої статті 31 ЦПК України у зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу справ між суддями Теплицького районного суду Вінницької області, не врахував, що суддя, який направив справу до Гайсинського районного суду Вінницької області, не мав повноважень на передачу справи до іншого суду.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги усунуто у строк, встановлений судом.

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В. відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2020 року справу призначено колегії суддів у складі: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо визначення підсудності, в межах якої має розглядатись ця справа, Верховний Суд виходить з таких міркувань.

Питання цивільної територіальної юрисдикції (підсудність) врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 27 ЦПК України).

У справі, що переглядається, установлено, що сторони проживають та зареєстровані у Теплицькому районі Вінницької області.

Отже, позивач, звертаючись із позовною заявою до Теплицького районного суду Вінницької області за місцем проживання відповідача, не порушила вимог закону щодо територіальної юрисдикції.

Разом із тим, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2018 року призначення справи не відбулось, так як не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів ) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частиною четвертою цієї статті ЦПК України передбачено, що передача справи з підстави, передбаченої пунктом другим частини статті 31 цього Кодексу, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі відсутності голови місцевого суду його адміністративні повноваження здійснює один із заступників голови суду за визначенням голови суду, за відсутності такого визначення - заступник голови суду, який має більший стаж роботи на посаді судді, а в разі відсутності заступника голови суду - суддя цього суду, який має більший стаж роботи на посаді судді.

Розпорядженням в.о. голови Теплицького районного суду Вінницької області Германа О. С. від 17 січня 2019 року № 60 «Про передачу справи до найбільш територіально наближеного суду» справу передано до Гайсинського районного суду Вінницької області як одного з найбільш територіально наближених.

У вказаному розпорядженні зазначено, що судді Герману О. С. не може бути розподілена справа, оскільки закінчився п`ятирічний строк повноважень для здійснення правосуддя (Указ Президента України «Про призначення суддів» від 27 червня 2013 року № 352/2013).

Частиною першою статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Згідно з частиною сьомою статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» звільнення з посади судді, припинення його повноважень як судді, а також закінчення строку, на який суддю обрано на адміністративну посаду в суді, припиняє його повноваження на адміністративній посаді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обрання судді на адміністративну посаду без додержання вимог закону не допускається.

Оскільки у судді Теплицького районного суду Вінницької області Германа О. С. з 27 червня 2018 року закінчився п`ятирічний строк повноважень для здійснення правосуддя, останній, в силу вимог частин сьомої та одинадцятої статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не міг обіймати у вказаному суді будь-яку адміністративну посаду і видавати розпорядження як голова суду чи виконуючий обов`язки голови суду.

Отже, розпорядження в.о. голови Теплицького районного суду Вінницької області Германа О. С. від 17 січня 2019 року № 60 про передачу цієї справи з Теплицького районного суду Вінницької області до Гайсинського районного суду Вінницької області не відповідає вимогам частини четвертої статті 31 ЦПК України.

За таких обставин оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню як такі, що постановлені з порушенням правил територіальної підсудності.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 липня 2019 року справу повернуто до Теплицького районного суду Вінницької області, а ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у цій справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 30 січня 2020 року.

Враховуючи зазначене, справа підлягає передачі до Теплицького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

Встановивши порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року, а справу передати до Теплицького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року скасувати.

Справу передати до Теплицького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець