Номер провадження: 22-ц/813/7629/20
Номер справи місцевого суду: 522/1422/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Домусчі Л.В., повний текст ухвали складено 17 липня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про приведення приміщення у первинний стан.

16 квітня 2019 року ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою, в якій просила замість позивача ОСОБА_2 залучити її до участі в справі, як правонаступника, у зв`язку зі смертю позивача.

16 липня 2019 року судом до участі у справі була залучена ОСОБА_6 , в якості правонаступника померлого ОСОБА_7 .

Під час розгляду справи, позивачі звернулися до суду з заявою про призначення судово-будівельної експертизи, в обґрунтування якої зазначили, що відповідачкою проведена реконструкція кв. АДРЕСА_1 , з 2-х вікон зроблені двері у двір дому, захоплено частину парадної. Проведення експертизи необхідно для постановлення об`єктивного рішення суду. Також позивачі подали заяву про поновлення строку на подачу заву про призначення експертизи, в обґрунтування якої зазначили, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , правонаступник ОСОБА_6 не мала змоги до закриття підготовчого засідання подати відповідну заяву.

12.09.2019 року судом по справі була призначена судова-будівельна експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

03 березня 2020 року матеріали цивільної справи були повернуті до суду разом без виконання ухвали про призначення експертизи, у зв`язку з несплатою вартості проведення експертизи.

16 липня 2020 року позивачі повторно звернулися до суду з заявою, в якій просили призначитисудову-будівельнуекспертизу, проведення якої доручити судовому експерту Чорній Ю.П., оскільки вартість послуг останньої є значно меншими, ніж виставлені експертом ОНДІСЕ.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року заява ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про призначення експертизи задоволена.

Призначена у цивільній справі судово-будівельна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:

Чи відповідає проведена відповідачкою ОСОБА_1 реконструкція квартири АДРЕСА_2 дозвільним документам та технічному паспорту кв. АДРЕСА_1 ?

Які саме дії по реконструкції кв. АДРЕСА_1 були порушені ОСОБА_1 у випадку встановлення невідповідності проведених нею будівельних робіт наданим дозвільним документів.

Проведення експертизи доручено судовому експерту Чорній Ю.П. (м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, буд. 2), попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Зобов`язано сторони допустити судового експерта до об`єкту досліджень.

У розпорядження експерта надані матеріали цивільної справи № 522/1422/18.

Визначений строк проведення експертизи три місяці.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивачів - ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з роз`ясненням їм положення ст. 109 ЦПК України, які наступають у разі ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для розгляду клопотання про призначення судової експертизи належним чином, у відповідності до норм чинного законодавства, посилаючись напорушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що судом призначена судова експертиза з порушенням процесуальних прав та законних інтересів відповідача ОСОБА_1 , оскільки повторне клопотання про призначення експертизи було розглянуто у відсутність відповідача, без з`ясування думки відповідача, без врахування питань відповідача для експертного дослідження.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зазначають, щоапеляційна скарга є необґрунтованою, а судом при винесені ухвали не були порушені права відповідача.

Сторони про розгляд справи на 11 листопада 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 119-128).

Від позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.134-135).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (17 листопада 2020 року).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із необхідності призначення судово-будівельної експертизи для встановлення обставин, що підлягають доказуванню, які стосуються предмету позову.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про приведення приміщення у первинний стан.

Судом до участі у справі, замість позивача ОСОБА_2 була залучена в якості його правонаступника - ОСОБА_6 , у зв`язку з його смертю.

04 вересня 2019 року позивачі звернулися до суду з заявою, в якій просили призначити у справі судово-будівельну експертизу, в обґрунтування якої зазначили, що відповідачкою проведена реконструкція кв. АДРЕСА_1 , з 2-х вікон зроблені двері у двір дому, захоплено частину парадної. Проведення експертизи необхідно для постановлення об`єктивного рішення суду. Також позивачі подали заяву про поновлення строку на подачу заву про призначення експертизи, в обґрунтування якої зазначено, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , правонаступник ОСОБА_6 не мала змоги до закриття підготовчого засідання подати відповідну заяву.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року по справі була призначена судово-будівельна експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

03 березня 2020 року матеріали цивільної справи були повернуті до суду з листом директора ОНІДСЕ від 12.02.2020 року про залишення ухвали суду від 12 вересня 2019 року без виконання, у зв`язку з несплатою вартості проведення експертизи.

Ухвалою суду від 06 березня 2020 року провадження у справі було поновлено та справу призначено до розгляду.

Під час розгляду справи позивачі повторно звернулися до суду з заявою, в якій просили призначити у справі судово-будівельну експертизу, проведення якої просили доручити судовому експерту Чорній Ю.П., оскільки вартість послуг останньої є значно меншою, ніж виставлені експертом ОНДІСЕ.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII ("Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такою згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд.

Предметом спору є приведення приміщення в попередній стан.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд виходив з того, що для встановлення обставин справи, які безпосередньо стосуються предмету доказування та мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

На підставі викладеного, враховуючи предмет заявлених вимог, та з метою забезпечення змагальності та рівності учасників справи, суд визнав за необхідне призначити у справі експертизу для підтвердження або спростування доводів позивачів.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом призначена судова експертиза з порушенням процесуальних прав та законних інтересів відповідача ОСОБА_1 , оскільки повторне клопотання про призначення експертизи було розглянуто у відсутність відповідача, без з`ясування думки відповідача, без врахування питань відповідача для експертного дослідження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 в призначене судове засідання на 16 липня 2020 року була сповіщена належним чином, однак не з`явилася, тобто не скористалася своїми правами, передбаченими цивільно-процесуальним кодексом, а ОСОБА_8 , представник ОСОБА_1 , яка з`явилася в судове засідання представляти її інтереси за довіреністю, судом до участі у справі допущена не була, оскільки не є адвокатом та згідно до цивільно-процесуального кодексу не може представляти її інтереси у суді за довіреністю.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384, 389ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 17 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк