Справа № 758/2025/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП,

В С Т А Н О В И В :

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі представника ТОВ «Бізнес Асіст» пред`явило в Подільському районному суді м. Києва позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП в порядку регресу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03.12.2014 року сталось ДТП за участю автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 .

Власником автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 є ТОВ «Нестле Україна», майновий інтерес якого щодо експлуатації вказаного транспортного засобу був застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно з договором страхування від 01.01.2014 року № АМ082172.0045.

У зв`язку з ДТП, яке сталося 03.12.2014 року в м. Києві по проспекту Г Гонгадзе, 32, позивачем власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 було виплачено відшкодування заподіяної майнової шкоди у розмірі 32002 грн. 69 коп.

Винними у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано обох водіїв у рівні мірі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору страхування Авто КАСКО від 01.01.2014 року № АМ082172 компенсувало ТОВ «Нестле Україна» грошову суму у розмірі 32002 грн. 69 коп.

Відтак, оскільки вина водіїв була обопільною, наразі позивач в порядку регресу просить суд стягнути з відповідача половину розміру відшкодування, який компенсував позивач на користь ТОВ «Нестле Україна», а саме 16001 грн. 35 коп.

Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач 12.11.2019 року надав до суду відзив із запереченнями проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що пошкодження у автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 були вже до зазначеної ДТП згідно з Актом огляду транспортного засобу від 18.04.2014 року, а також відсутні фото докази, які підтверджують пошкодження транспортного засобу, що унеможливлює встановлення вартості матеріальних збитків.

Відповідач до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Нестле Україна» 01.01.2014 року було укладено договорів страхування наземного транспорту № АМ082172 щодо експлуатації автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 24-43).

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року по справі № 158/14579/14, 03.12.2014 р., о 08 год. 20 хв. в м. Києві, по пр. Г. Гонгадзе, 32, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , у скоєнні ДТП було визнано обопільну вину водіїв (а.с. 58).

Відповідно до Страхового акта від 05.12.2014 року сума страхового відшкодування на користь ТОВ «Нестле Україна», половина якої підлягає стягненню з позивача становить 32002 грн. 69 коп. (а.с. 56).

Вищевказана грошова сума була сплачена позивачем на користь ТОВ «Нестле Україна» у повному обсязі згідно з платіжним дорученням від 09.12.2014 року № 28680 відповідно до рахунку від 04.12.2014 року № С4239773-1 (а.с. 51, 57).

В матеріалах справи міститься вимога в порядку суброгації № 84/2015 на суму 16001,35 грн. (а.с. 59), однак у добровільному порядку відповідачем не здійснено оплати вказаної грошової суми.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).

Також, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відповідач у судовому порядку визнаний винним у скоєнні вищевказаного ДТП, яке стало причиною заподіяння майнової шкоди власнику застрахованого автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування заперечень на позов, які викладені у відзиві відповідача суд сприймає критично, оскільки розмір завданої шкоди може визначатися не лише товарознавчою експертизою. В даному випадку розмір завданого збитку був визначений суб`єктом господарювання, який займається ремонтом, продажем та обслуговуванням автомобілів ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» з детальним переліком виконаних робіт, використаних запасних частин та їх вартості (а.с. 51).

Стосовно Акта огляду транспортного засобу від 18.04.2014 року Членом Правління ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» ОСОБА_3 надана довідка з інформацією про те, що ОСОБА_4 був працівником ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна», а не ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та допустив описку внаслідок неуважності.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачем жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, п/р НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) суму страхового відшкодування у сумі 16001,35 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, п/р НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) суму судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко