Справа № 444/2116/19
Провадження № 2/444/160/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

11 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення виконкому Грибовицької сільської ради народних депутатів 10.04.1979р. ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 .

На підставі згаданого вище рішення було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки ОСОБА_2 та було видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах.

18 червня 1979р. було здійснено винос в натуру плану земельної ділянки, що стверджується відповідним актом.

З 1981 року Позивач зі своєю сім`єю проживав у даному будинку.

В 1995 році Позивач для покращення свого фінансового становища виїхав на роботу в республіку Польща. В силу певних обставин Позивач не мав можливості підтримувати зв`язок з сім`єю.

Коли повернувся на Україну то виявив, що його за рішенням Жовківського районного суду визнано померлим.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.09.2014 року скасовано рішення Жовківського районного суду від 24.11.2003 року по справі № 2 -2162/2003 року про оголошення фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлою.

В той час Позивачу стало відомо, що його донька ОСОБА_4 прийняла у спадщину згаданий вище будинок.

У зв`язку з поновленням його прав просить повернути йому будинок та земельну ділянку, як такі, що перебувають у власності ОСОБА_4 незаконно.

Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 подала відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свій відзив мотивує тим, що дійсно в 1995 році батько ОСОБА_4 , ОСОБА_2 після того як вчинив кілька незаконних операцій з продажу належного йому автомобіля залишив сім`ю і до 2014 року про нього нічого не було відомо.

Мати Відповідача подала позовну заяву до суду про оголошення громадянина ОСОБА_2 померлим.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24.11.2003р. № 2-2162/2003 заяву ОСОБА_5 задоволено. Визнано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

04.10.2004 року в Жовківській державній нотаріальній конторі ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок в АДРЕСА_2 .

Житловий будинок в АДРЕСА_2 складався з трьох кімнат житловою площею 55.0 кв.м кухні, загальною площею 86.0 кв.м. при будинку були літня кухня, сарай, гараж.

В будинку не було ремонту, а господарські будівлі були недобудовані.

Відповідач вказує на те, що її мати, ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_6 подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2

24.01.2005 року згідно рішення Грибовицької сільської ради № 16 ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1676 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

В період 2008 -2014 роки Відповідачем ОСОБА_4 та її чоловіком за їх спільні кошти було здійснено реконструкцію житлового будинку, оскільки такий перебував в незадовільному стані (по всьому будинку пішли трішини, протікав дах з даху не було відводу води через що руйнувалися стіни, а також не було каналізації ) внаслідок чого збільшилася його площа з 86,0 кв.м. до 288,6 кв.м, також було встановлено нову огорожу.

31.01.2015 року в Реєстраційній службі Жовківського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_4 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 288,6 кв.м. житловою площею 125,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_2

З викладеного вище вбачається, що фактично не існує того нерухомого майна, що було прийнято ОСОБА_4 у спадщину після смерті ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.10.2004 р.

30 серпня 2019 року ОСОБА_4 даний будинок за згоди чоловіка подарувала їх доньці ОСОБА_7 на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області,що стверджується договором дарування.

Повернувшись з республіки Польща Позивач не поновив своїх житлових прав у належному на його думку йому будинку, а зареєструвався у житловому будинку, що належить його сестрі.

На переконання Відповідача ОСОБА_4 , з часу повернення ОСОБА_2 було відомо, що будинок на той час належав їй і впродовж трьох років він не заявив жодних претензій та не звернувся до суду за захистом свого права, а тому є таким, що пропустив строк для пред`явлення позову про витребування майна.

Оскільки ОСОБА_2 пред`явив позов після спливу позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні з підстав, викладених у відзиві, позовні вимоги заперечила, просила у задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, хоча подала заяву про слухання справи у її відсутності, та просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, Служба у справах дітей Жовківської РДА в судове засідання не прибув свого відношення до позову не висловив, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в АДРЕСА_1 вбачається, що забудовником даної ділянки згідно рішення виконкому Грибовицької сільської ради народних депутатів від 10.04.1979 р. значиться ОСОБА_2 .

На підставі згаданого вище будівельного паспорта на забудову земельної ділянки ОСОБА_2 було видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах.

18 червня 1979р. було здійснено винос в натуру плану земельної ділянки, що стверджується відповідним актом.

З рішення Жовківського районного суду від 24.11.2003р. у справі № 2-2162/2003р. за заявою ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 визнано померлим.

Даному рішенню передувало рішення Жовківського районного суду від 28.03.2000р., яким ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім.

Згідно рішення виконавчого комітету Грибовицької сільської ради від 29.01.2004р. " Про затвердження акту прийняття у експлуатацію індивідуального будівництва на АДРЕСА_2 » прийнято в експлуатацію житловий будинок індивідуального будівництва на АДРЕСА_3 , власником якого був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік заявниці ОСОБА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Грибовицької сільської ради від 29.01.2004р.» Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 » оформлено право власності на вказаний вище будинок за ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим Жовківською державною нотаріальною конторою 04.10.2004 року та зареєстрованим за № 1-3175.

Відповідач ОСОБА_4 є дочкою Позивача, що стверджується її свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Своє прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_4 » змінила у зв`язку з одруження, що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 .

З технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 станом на 08.06.2001 року вбачається, загальна площа житлового будинку, становить 86,0 кв.м., житлова 55,5 кв.м. Будинковолодіння складається з житлового будинку, погрібу, веранди, східців, л.кухні, сараю, гаражу, хвіртки, воріт, огорожі, замощення, криниці.

ОСОБА_4 отримала згідно рішення Грибовицької сільської ради від 24.01.2005р. № 16 земельну ділянку площею 0,1676 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_4 здійснила реконструкцію житлового будинку та здійснила будівництво нежитлової споруди (навісу), що стверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до даного технічного паспорта загальна площа житлового будинку становить 288 кв.м. житлова площа 125,8 кв.м.

ОСОБА_4 здійснила реконструкцію житлового будинку та належним чином зареєструвала право власності на реконструйоване нерухоме майно про що свідчить свідоцтво про право власності від 31.01.2015 року та витяг про реєстрацію.

30.08.2019 року ОСОБА_4 згаданий вище житловий будинок та земельну ділянку подарувала ОСОБА_7 , що стверджується договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Головач О.Р. та зареєстрованому в реєстрі за № 1117.

Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15.03.2016 року у цивільній справі № 444/247/15-ц за позовом ОСОБА_12 ОСОБА_2 визнано втратившим право на житло, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 .

Із спадкової справи після смерті ОСОБА_2 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 було троє спадкоємців ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Згадані вище особи відмовилися від спадкування про що подали заяву від 29.09.2004 року.

У витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.05.2004р., який міститься в матеріалах зазначеної вище спадкової справи наявна характеристика спірного нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

З даної характеристики вбачається, загальна площа житлового будинку, становить 86,0 кв.м., житлова 55,5 кв.м. Будинковолодіння складається з житлового будинку, л.кухні, сараю, гаражу, хвіртки, воріт, огорожі, замощення, криниці.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2004 року виданого Жовківською ДНК на спадкове майно ОСОБА_4 прийняла після смерті ОСОБА_2 наступне нерухоме майно житловий будинок загальна площа житлового будинку, становить 86,0 кв.м., житлова 55,5 кв.м. л.кухні, сараю, гаражу, хвіртки, воріт, огорожі, замощення, криниці.

На замовлення ОСОБА_4 судовим експертом Мельником Олександром Петровичем було виготовлено висновок експерта № 23-19 за результатами проведення інженерно-технічної експертизи по заяві учасника цивільної справи № 444/2116/19.

З даного висновку вбачається, що:

Вартість невід`ємних покращень виконаних ОСОБА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 станом на час проведення експертизи становить 3055243,0 грн.

Ринкова вартість житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 станом на час проведення експертизи 13.02.2020 року становить 3172709,00.

Ринкова вартість житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 власником якого був ОСОБА_2 , станом на час прийняття спадщини 04.10.2004 року, становила 117446,0 грн.

Станом на час проведення експертизи житловий будинок по АДРЕСА_2 не зберігся в такому стані, як на час прийняття спадщини ОСОБА_4 , споруджено новий житловий будинок з новими технічними, функціональними характеристиками.

Виділ частки, яка належить ОСОБА_2 , з житлового будинку по АДРЕСА_2 після проведеної реконструкції є неможливим так як розмір частки ОСОБА_2 недостатній для облаштування однокімнатної квартири згідно вимог п.5.19 ДБН В.2.2-15-2019 року «Житлові будинки.Основні положення».

Ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 згідно висновку про вартість оцінки станом на 06.05.2004 року, який виготовлено на замовлення представника Позивача становить 102700,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 заявила у своїй заяві поданій до суду 07.10.2020 року про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.09.2014 року скасовано рішення Жовківського районного суду від 24.11.2003 року по справі № 2 -2162/2003 року про оголошення фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлою.

Після вступу в законну силу вказаного рішення Позивача поновлено в усіх його правах.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач зареєстрував своє проживання за адресою АДРЕСА_4 , тобто в іншому житловому будинку.

На дату ухвалення рішення про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим Позивач не мав належним чином зареєстрованого на своє ім`я права власності на спірний житловий будинок.

Таке право у нього виникло на підставі рішення виконавчого комітету Грибовицької сільської ради від 29.01.2004р. " Про затвердження акту прийняття у експлуатацію індивідуального будівництва на АДРЕСА_4 » прийнято в експлуатацію житловий будинок індивідуального будівництва на АДРЕСА_3 , власником якого був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік заявниці ОСОБА_5 , рішення виконавчого комітету Грибовицької сільської ради від 29.01.2004р. " Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_4 » оформлено право власності на вказаний вище будинок за ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , як донька Позивача за законом отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Спадкове майно складалося з житлового будинку загальна площа становить 86,0 кв.м., житлова 55,5 кв.м. Будинковолодіння складається з житлового будинку, л.кухні, сараю, гаражу, хвіртки, воріт, огорожі, замощення, криниці. Даний будинок знаходився за адресою: АДРЕСА_4 .

В період 2008 -2014 роки Позивачем ОСОБА_4 та її чоловіком за їх спільні кошти було здійснено реконструкцію спірного житлового будинку.

Як вбачається, з пояснень Відповідача ОСОБА_4 житловий будинок перебував в незадовільному стані (по всьому будинку пішли трішини, протікав дах з даху не було відводу води через що руйнувалися стіни, а також не було каналізації ).

Внаслідок реконструкції площа житлового будинку збільшилася з 86,0 кв.м. до 288,6 кв.м, також було встановлено нову огорожу та збудовано навіс.

31.01.2015 року в Реєстраційній службі Жовківського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_4 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 288,6 кв.м. житловою площею 125,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_2

З викладеного вище та висновку експерта № 23-19 за результатами проведення інженерно-технічної експертизи по заяві учасника цивільної справи № 444/2116/19.вбачається, що фактично не існує того нерухомого майна, що було прийнято у спадщину ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.10.2004 р.

ОСОБА_4 отримала згідно рішення Грибовицької сільської ради від 24.01.2005р. № 16 земельну ділянку площею 0,1676 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно абз.2 п. 12 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позову про витребування майна з чужого незаконного володіння пред`явленого давнісним володільцем застосуванню підлягаю також положення ст.388 ЦК України за наявності заперечень з боку Відповідача.

30 серпня 2019 року ОСОБА_4 даний будинок подарувала своїй дочці ОСОБА_7 на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною.

Згідно п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення ст. 387 ЦК України суди повинні виходити з того власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилося, але на момент розгляду справи у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою.

У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна.

З наведених вище обставин вбачається, що майно в первісному стані відсутнє, виділити його з новоствореного нерухомого майна не можливо, що підтверджено висновком експерта № 23-19 за результатами проведення інженерно-технічної експертизи по заяві учасника цивільної справи № 444/2116/19.

З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2014 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області скасовано рішення Жовківського районного суду від 24.11.2003р. по справі № 2-2162/2003 про оголошення ОСОБА_2 померлим.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У цивільному законодавстві закріплені об`єктивні межі застосування позовної давності. Вони встановлюються (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2018 року у справі № 641/76/17): (а) прямо (стаття 268 ЦК України); (б) опосередковано, тобто з урахуванням сутності заявленої позовної вимоги (див. пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Статті 387 і 388 ЦК України не вказують на те, що приписи про позовну давність не застосовуються до правовідносин, врегульованих приписами вказаних статей, а стаття 268 цього кодексу не передбачає, що вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння належить до вимог, на які позовна давність не поширюється. Крім того, сутність вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не виключає застосування до неї позовної давності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 18 березня 2008 року в справі «Dacia S.R.L.» проти Молдови» (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян, сам по собі суперечить статті 6 Конвенції, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування того, чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов`язку додержувати установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку ЄСПЛ, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). ЄСПЛ констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовну давність було застосовано без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77).

На віндикаційні позови поширюється загальна позовна давність.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач заявила у своєму відзиві про строк позовної давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_9 житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 загальна площа житлового будинку становить 288 кв.м. житлова площа 125,8 кв.м. та земельну ділянку для його обслуговування.

З наведеного вбачається, що характеристика згаданого житлового будинку не відповідає технічній характеристиці житлового будинку, який успадкувала ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 не прийняла в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 земельної ділянки.

Позивач не ставить вимоги про незаконність отримання згаданої земельної ділянки Відповідачем ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що Позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, що і є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, а тому такі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 23, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.