Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою третя особа - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Піреус Банк МКБ» про визнання поруки припиненою, третя особа - ОСОБА_3 .

Позов обґрунтовано тим, що 15.01.2008 між ним та ВАТ «Міжнародний комерційний банк» укладено кредитний договір за реєстраційним номером № К/08-01-КД. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, за умови виконання вимог п. 4.1. цього договору, банк надає позичальнику кредит в сумі 110 000 доларів США, терміном з 15.01.2008 по 15.01.2038, із щомісячною сплатою відсотків відповідно до умов п.п.3.1, 3.2. цього договору.

Відповідно до п.1.5. цього договору, в якості забезпечення своїх зобов`язань за цим договором гр. ОСОБА_1 буде надано поруку по зобов`язанням позичальника ОСОБА_3 , за цим договором, в порядку та на умовах, викладених в договорі поруки.

Відповідно до п.1.6. кредитного договору, в якості забезпечення своїх зобов`язань за цим договором гр. ОСОБА_2 . буде надано поруку по зобов`язанням позичальника ОСОБА_3 , за цим договором, в порядку та на умовах, викладених в договорі поруки.

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_3 , 15.01.2008 між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та гр. ОСОБА_1 укладено договір поруки № П/08-01-КД.

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання гр. ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором №К/08-01/КД від 15.01.2008, укладеного між кредитором і боржником, як солідарний боржник.

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором у сумі, що дорівнює 110 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних.

30.01.2009, між ВАТ «Піреус Банк МКБ», який є правонаступником та ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та гр. ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № К/08-01/КД від 15.01.2008.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди до кредиту, сторони дійшли згоди викласти кредитний договір в іншій редакції. Залишок кредиту станом на 30.01.2009 становить 87830,96 доларів США. Для обслуговування кредиту позичальнику відкрито поточний рахунок у банку № НОМЕР_1 . Поручителем є ОСОБА_1 .

30.01.2009 між ВАТ «Піреус Банк МКБ» та гр. ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № П/08-01/КД від 15.01.2008.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором у сумі, що дорівнює 110 000 доларів США, на придбання нерухомості на первинному ринку зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою відсотків за користування кредитом, передбачені кредитним договором, а також всі інші суми, підтверджені кредитним договором та додатковими угодами до нього.

У зв`язку зі значним зростанням валюти кредиту по відношенню до національної валюти, фінансової кризи 2008-2009 років, падіння доходів, він не зміг виконувати взяті на себе зобов`язання по кредитному договору.

Останній платіж ним здійснено 10.11.2008. Аналогічно не могла і виконати свої зобов`язання за договором поруки і ОСОБА_2 .

В судовому засіданні від 14.11.2019 замінено відповідача ПАТ «Піреус Банк МКБ» на ОСОБА_2 .

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилася, надіслала заяву на адресу суду про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2008 між ОСОБА_3 та ВАТ «Міжнародний комерційний банк» укладено кредитний договір за реєстраційним номером № К/08-01-КД. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, за умови виконання вимог п. 4.1. цього договору, банк надає позичальнику кредит в сумі 110 000 доларів США, терміном з 15.01.2008 по 15.01.2038, із щомісячною сплатою відсотків відповідно до умов п.п.3.1, 3.2. цього договору (а.с. 9-11).

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_3 , 15.01.2008 між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та гр. ОСОБА_1 укладено договір поруки № П/08-01-КД (а.с. 18).

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання гр. ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором №К/08-01/КД від 15.01.2008, укладеного між кредитором і боржником, як солідарний боржник.

30.01.2009, між ВАТ «Піреус Банк МКБ», який є правонаступником та ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та гр. ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № К/08-01/КД від 15.01.2008 (а.с.12-17).

Відповідно до п.1 Додаткової угоди до кредиту, сторони дійшли згоди викласти кредитний договір в іншій редакції. Залишок кредиту станом на 30.01.2009 становить 87830,96 доларів США. Для обслуговування кредиту позичальнику відкрито поточний рахунок у банку № НОМЕР_1 . Поручителем є ОСОБА_1 .

30.01.2009 між ВАТ «Піреус Банк МКБ» та гр. ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № П/08-01/КД від 15.01.2008.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором у сумі, що дорівнює 110 000 доларів США, на придбання нерухомості на первинному ринку зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою відсотків за користування кредитом, передбачені кредитним договором, а також всі інші суми, підтверджені кредитним договором та додатковими угодами до нього.

Позичальник не зміг виконувати взяті на себе зобов`язання по кредитному договору.

Останній платіж ОСОБА_3 здійснено 10.11.2008. Аналогічно не могла і виконати свої зобов`язання за договором поруки і ОСОБА_2 .

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 15 січня 2038 року.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

За таких обставин висновки суду про виникнення права в банку на пред`явлення позову до відповідачів у межах установленого законом загального трирічного строку позовної давності з часу звернення з письмовою вимогою не можна визнати такими, що відповідають вимогам закону.

Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію з цього питання в постановах: від 21.05.2012 у справах: № 6-48цс11, № 6-68цс11; 232.05.2012 у справах: № 6-33цс12; 18.07.2012 у справі № 6-78цс12.

Аналогічна правова позиція в частині можливості визначення строку для пред`явлення вимоги кредитора до поручителя у договорі поруки викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-6цс14 та постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-18цс16.

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 17.02.2016 по справі № 6-2875цс15 встановлено, що згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов`язань боржника за кредитним договором.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань за щомісячним погашенням платежів, зокрема разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш 90 календарних днів своїх обов`язків, щодо своєчасної сплати кредиту та процентів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а позичальник зобов`язаний протягом 1 робочого дня повернути кредит у повному обсязі, сплатити відсотки та штрафи, отже сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Установлено, що ОСОБА_3 здійснив останній платіж 10 листопада 2008 року.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання договором було змінено, тобто строк користування кредитом достроково сплив 10 лютого 2009 року, тобто через 90 календарних днів з дати, коли позичальник перестав сплачувати кредит, нараховані проценти за кредитом та штрафні санкції, тому строк у шість місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобов`язання закінчився 10 серпня 2009 року, натомість банк звернувся до третейського суду з позовом поза межами цього строку, зокрема 27 жовтня 2009 року, а тому вимога про визнання поруки припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, порука ОСОБА_1 встановлена по договору поруки припинена 10 серпня 2009 року.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою третя особа - ОСОБА_3 , задовольнити.

Визнати договір поруки № П/08-01/КД від 15.01.2008 зі змінами внесеними відповідно додаткової угоди № 1 від 30.07.2009, укладений між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та ОСОБА_1 припиненим.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко