Справа № 462/5431/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 листопада 2020 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Аврамишиної Д.М.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 04.10.1973 року у Виконавчому комітеті Рудненської селищної ради міста Львова, актовий запис № 42. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1973 року. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. За час перебування у шлюбі спільне подружнє життя не склалося, вони виявились людьми з різними поглядами на життя та ведення господарства. Протягом останніх років вони намагалися говорити один з одним про сімейні проблеми, проте це не дало жодних результатів, відносини переросли у формальні. Кожен з них живе своїм окремим життям, вона втратила до відповідача почуття любові, поваги та примиритися категорично не бажає. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу неможливе.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначив, що позивач вже більше 10 років проживає за межами України, наміру повертатись на постійне проживання в Україну немає, відповідач проживає з у м. Львові-Рудно, чому фактично сім`я припинила своє існування та примирення між ними не можливе. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 04.10.1973 року у Виконавчому комітеті Рудненської селищної ради міста Львова, актовий запис № 42 /а.с. 5/.

Від спільного подружнього життя неповнолітніх не має.

Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, так як між ними тривалий час немає взаєморозуміння, кожен з них живе окремим життям, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість конфлікту між ними. Позивачка втратила до відповідача хороші почуття та помиритися не бажає. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, а від так суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264,265, 280-282, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 04.10.1973 року у Виконавчому комітеті Рудненської селищної ради міста Львова, актовий запис № 42.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 840,80 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п. 3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.11.2020 р.

Суддя Іванюк І.Д.