Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2574/20
Провадження № 2-з/935/13/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Янчук В.В., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відповідно до якої позивач просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , а також прилеглі до нього земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0134 для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд та площею 0,35 га, кадастровий номер :03:001:0135 для ведення особистого селянського господарства, які належали відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору дарування жилого будинку та земельних ділянок від 06.07.2012р. Відступити від рівності часток та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини будинку та прилеглих до нього земельних ділянок.

Одночасно з поданням позову, позивач звернувся до суду із заявою, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 , а також прилеглих до нього земельних ділянок: площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0134 для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, та площею 0,3005 га, кадастровий номер :03:001:0135 для ведення особливого селянського господарства, які належать відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору дарування житлового будинку та земельних ділянок від 06.07.2012 року, реєстр № 3328.

В обґрунтування заяви вказує, що батьком ОСОБА_1 було подаровано ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1 , а також прилеглі до нього земельні ділянки площею 0,25 та площею 0,3005 га. ОСОБА_2 взагалі не займалась утриманням будинку та земельних ділянок, жодних вкладів у розвиток цього майна не здійснювала, податок на землю, сплачувався ОСОБА_1 , ремонтні роботи у будинку також виконував особисто, ОСОБА_2 має намір продати будинок та земельні ділянки, а тому є необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з вимогами ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

В цивільно-процесуальному праві забезпечення позову це вжиття судом, у провадження якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може продати, приховати, знищити майно, знецінити його, тощо, і гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з роз`ясненням п.10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і встановлено реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Встановлено, що предметом даного спору є визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, яке належало дружині та визнання за позивачем права власності на частку в спільному майні.

За таких обставин, зважаючи на наявність між сторонами спору, на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та охоронювані інтереси сторони по справі, може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у випадку його винесення на користь позивача, тому дане клопотання ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

Суддя не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення у даній справі, оскільки заборона щодо вчинення дій щодо майна не зумовлює вибуття цього майна з володіння та користування особи, а тому такий вид забезпечення позову не може спричинити йому збитки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на майно, належне ОСОБА_2 шляхом заборони відчуження на:

земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :03:001:0134), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,3005 га (кадастровий номер :03:001:0135), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити негайно для виконання до Центру надання адміністративних послуг райдержадміністрації, Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно Козіївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, а також для відома сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 17.11.2020 року.

Заявник ( позивач): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , і.к. НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , і.к. НОМЕР_2

Суддя: В.В.Янчук.