ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» листопада 2020 року

м. Харків

справа № 638/9285/19-ц

провадження № 22ц/818/5072/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2019 року в складі судді Штих Т.В.

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення сум за порушення грошового зобов`язання, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 30 вересня 2009 року між ним та банком укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Стандларт» № SAMDN2984 в розмірі 100 000,00 грн строком на 3 місяці із щомісячною сплатою відсотків в розмірі 21% річних. На підставі пункту 6 цього договору строк дії договору неодноразово продовжувався до 2014 року.

13 лютого 2008 року та 30 вересня 2009 року між сторонами укладені договори № SAMDN5929 та № SAMDN3070, за умовами яких він вніс на депозит грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США та 10 000,00 доларів США відповідно.

В подальшому вказані банківські вклади переоформлені на підставі заяв № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року та № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року і вже після цього неодноразово автоматично продовжувались до 2014 року.

У жовтні 2015 року він звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача сум вкладів та рішенням цього суду від 29 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2019 року, у справі № 638/17970/15-ц стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на його користь суми депозитних вкладів у розмірі 100 000,00 грн, 10 000,00 доларів США та 20 000,00 доларів США.

Зазначив, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року примусово виконано лише 16 квітня 2019 року, а отже банк допустив порушення строку виконання грошового зобов`язання з повернення вкладів.

Вказав, що за період з 16 квітня 2016 року по 15 квітня 2019 року інфляційні нарахування з суми простроченого зобов`язання за вкладом в національній валюті складають - 38 056,83 грн, 3% річних - 9008,22 грн, а також 3% річних з суми вкладу 10 000,00 доларів США - 900,82 доларів США, 3 % річних з суми вкладу 20 000,00 доларів США - 1801,64 доларів США.

Сума процентів за користування вкладом 100 000,00 грн за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року становить 59 500,00 грн, за вкладом 10 000,00 доларів США за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року - 2691,78 доларів США, за вкладом 20 000,00 доларів США за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року - 5950,00 доларів США.

Пеня з суми 10 000,00 доларів США за один рік з 21 червня 2018 року по 15 квітня 2019 року становить 2 258 553,06 грн, з суми 20 000,00 доларів США - 4 517 106,11 грн, а з суми 100 000,00 грн - 894 000,00 грн.

Просив стягнути з банку на його користь 3% річних за прострочення повернення банківського вкладу згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 9 008,22 грн та 38 056,83 грн інфляційних втрат; 3% річних за прострочення повернення банківського вкладу згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року в сумі 900,82 доларів США; 3% річних за прострочення повернення банківського вкладу згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року в сумі 1801,64 доларів США; 3% пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 894 000,00 грн; 3% пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року в сумі 2 258 553,06 грн; 3% пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року в сумі 4 517 106,11 грн; проценти за користування вкладом згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року в сумі 59 500,00 грн; проценти за користування вкладом згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року в сумі 2691,78 доларів США; проценти за користування вкладом згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року в сумі 5950,00 доларів США.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 % річних за прострочення повернення банківського вкладу згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 8449,31 грн та інфляційних втрат в сумі 38056,83 грн;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 % річних за прострочення повернення банківського вкладу згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року в сумі 844,93 доларів США;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 % річних за прострочення повернення банківського вкладу згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року в сумі 1689,86 доларів США;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 % пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 298 000,00 грн;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 % пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року в сумі 752851,02 грн;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 % пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року в сумі 1505702,04 грн;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за користування вкладом згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року за період з 21 червня 2019 по 15 квітня 2019 року в сумі 59500,00 грн;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за користування вкладом згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 в сумі 2691,78 доларів США;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за користування вкладом згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 в сумі 5950,00 доларів США;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14728,31 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з банку на користь ОСОБА_1 : проценти за користування вкладом згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року в сумі 885,22 грн; проценти за користування вкладом згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року в сумі 88.51 доларів США; проценти за користування вкладом згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 року в сумі 177,04 доларів США; 3% пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Строковий" № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 885,22 грн; 3% пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року в сумі 2236,06 грн (сума еквівалентна 88,51 доларів США, курс 25,2634 станом на 05 вересня 2019 року - день подання заяви про збільшення позовних вимог); 3% пені за кожний день прострочення повернення вкладу згідно договору № SAMDN 6106 від 18 червня 2010 року в сумі 4472,63 грн (сума еквівалентна 177,04 доларів США, курс 25,2634 станом на 05 вересня 2019 року - день подання заяви про збільшення позовних вимог); інфляційні втрати за прострочення повернення вкладу згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Строковий" № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 36553,38 грн; вирішити питання щодо судових витрат; в іншій частині рішення суду -залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, не дивлячись на те, що позивач 29 вересня 2014 року відмовився в односторонньому порядку від продовження дії договорів, помилково здійснив розрахунок процентів за договорами банківського вкладу у період після їх розірвання з 21 червня 2016 року по 15 квітня 2019 року за ставками, вказаними в договорах. Вказав, що проценти за період після розірвання договору банківського вкладу мають розраховуватись за відсотковою ставкою за вкладом «на вимогу» (1%) у період з 21 червня 2016 року по 03 травня 2017 року, за відсотковою ставкою за вкладом «до запитання» (0,01%), починаючи з 04 травня 2017 року по 15 квітня 2019 року.

12 листопада 2019 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив задовольнити апеляційну скаргу частково та зменшити розмір стягнутих з банку інфляційних витрат щодо депозитного вкладу 100 000,00 грн за період з 21 червня 2016 року по 15 квітня 2019 року з 38 056,83 грн до 37 790,00 грн, в іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

27 січня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він вважав обґрунтованим розрахунок в 3% річних та інфляційні нарахування за порушення строку виплати депозиту.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2019 року в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за договором № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року - змінено, зменшено розмір стягнення інфляційних втрат з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського строкового вкладу № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року з суми 38 056,83 грн до 37 790,00 грн, в іншій частині рішення - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено частково, постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року в частині вирішення вимог про стягнення процентів за договорами банківського вкладу та вирішення питання про судові витрати скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року в частині вирішення вимог про стягнення пені та інфляційних втрат змінено, зменшено розмір стягуваних з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , а саме: зменшено розмір пені, яка підлягає стягненню за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року з 298 000,00 грн до 100 000,00 грн; зменшено розмір пені, яка підлягає стягненню за договором № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року з 752 851, 02 грн до 282 000 грн; зменшено розмір пені, яка підлягає стягненню за договором № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року з 1 505 702, 04 грн до 565 200,00 грн; визначено розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в сумі 36 553,38 грн. При цьому суд касаційної інстанції, зокрема, зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовим вкладом за процентною ставкою у розмірах, передбачених депозитними договорами, не встановив, коли закінчився строк дії договорів банківського вкладу, чи визначено договорами розмір процентів на суму вкладу після закінчення строку дії договору, а якщо ні, то який розмір процентів за вкладом на «вимогу» встановлений банком, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

16 жовтня 2020 року від банку до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, в яких банк зазначив, що 29 вересня 2014 року за заявою відповідача дія договорів банківського вкладу припинилася в односторонньому порядку. Здійснення розрахунку процентів за договором банківського вкладу у період їх розірвання з 21 червня 2016 року по 15 квітня 2019 року за ставками, вказаними в цих договорах є не вірним, оскільки договори були припинені в односторонньому порядку позивачем. Проценти за період після розірвання договору банківського вкладу мають розраховуватись: за відсотковою ставкою за вкладом «на вимогу» (1%) у період з 21 червня 2016 року по 03 травня 2017 року; за відсотковою ставкою за вкладом «До запитання» (0,01%), починаючи з 04 травня 2017 року по 15 квітня 2019 року.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, рішення суду в частині, яка переглядається, - змінити.

Рішення суду першої інстанції в частині, яка переглядається, мотивовано тим, що відповідач допустив тривале порушення прав позивача щодо повернення вкладів та виплати нарахованих на суми вкладів процентів за користування коштами вкладника, внаслідок чого були порушені права позивача як користувача банківських послуг, а отже відповідач має право вимагати повернення за договорами банківського строкового вкладу (депозиту) процентів за ставками, зазначеними в цих договорах.

Проте, з таким висновком суду в частині, яка переглядається, погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 вересня 2009 року між сторонами було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Стандарт»

№ SAMDN2984 у розмірі 100 000,00 грн строком на 3 місяці із щомісячною сплатою відсотків у розмірі 21 % річних.

На підставі пункту 6 даного договору строк його дії неодноразово продовжувався до 2014 року.

13 лютого 2008 року та 30 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» укладені договори № SAMDN5929 та № SAMDN3070, за умовами яких позивач вніс на депозит грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США та 10 000,00 доларів США відповідно.

В подальшому вказані банківські вклади були переоформлені на підставі заяв № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року та № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року і вже після цього неодноразово автоматично продовжувались до 2014 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2019 року по справі № 638/17970/15-ц, стягнуто із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу у розмірі 100 000,00 грн згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року, а також суму депозитного вкладу розмірі 30 000,00 доларів США, з яких 10 000,00 доларів США згідно заяви № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року на оформлення вкладу «Стандартний із щомісячною сплатою відсотків» та 20 000,00 доларів США згідно заяви № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року виконане 16 квітня 2019 року.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (стаття 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом (стаття 1068 ЦК України).

Закінчення строку дії депозитного договору в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з банку на користь позивача процентів, суд першої інстанції помилково виходив з того, що договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року та договори № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року, № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року не були достроково розірвані у 2014 році, а є чинними.

Разом з тим, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2019 року по справі № 638/17970/15-ц, стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 банківський вклад у розмірі 100 000,00 грн згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року; банківський вклад у розмірі 10 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 282 600,00 грн згідно договору № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року; банківський вклад у розмірі 20 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 565 200,00 грн згідно договору № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року.

Вказаним рішенням суду встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 29 вересня 2014 року звернувся до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» із заявою, в якій повідомив про відмову від автоматичного продовження строку дії зазначених договорів після закінчення строку їх дії та просив повідомити про місце та час виплати належних йому коштів. Звернення ОСОБА_1 отримано банком 01 жовтня 2014 року.

Таким чином, дія договорів банківського вкладу припинилась в односторонньому порядку згідно заяви ОСОБА_1 , а саме 01 жовтня 2014 року з дня отримання банком такої заяви.

Згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Отже, після закінчення строку дії договору банківського вкладу проценти на суму вкладу нараховуються у розмірі, який відповідає розміру процентів за вкладом «на вимогу», якщо інший розмір процентів не погоджений сторонами.

Зазначене узгоджується із висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) та постановах Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 321/196/17 (провадження № 61-39248св18), від 01 липня 2020 року у справі № 175/3119/18 (провадження № 61-4540св19), від 24 червня 2020 року у справі № 346/3641/17 (провадження № 61-47752св18), від 03 червня 2020 року у справі № 201/503/16-ц (провадження № 61-9192св19), від 03 червня 2020 року у справі № 367/1260/19 (провадження № 61-22949св19), від 06 травня 2020 року у справі № 758/10471/15-ц (провадження № 61-18955св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 176/630/17 (провадження № 61-37551св18).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до наказу № 07 від 05 січня 2004 року за підписом голови правління банку, була встановлена відсоткова ставка за вкладом «на вимогу» в розмірі 1% річних.

Як вбачається з витягу з протоколу Комітету управління активами і пасивами банку від 25 квітня 2017 року змінено відсоткові ставки за депозитами фізичних осіб в національній та іноземній валюті - рахунок «до запитання» в розмірі 0,01% річних з 04 травня 2017 року.

Таким чином, у разі неналежного виконання договору банківського вкладу та неповернення та/або затримки у поверненні за період часу, коли договір вже є розірваним на вимогу вкладника, банк повинен нарахувати та виплатити клієнту проценти у розмірі, що звичайно сплачуються банком за вкладом на вимогу «до запитання».

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що проценти за період після розірвання договору банківського вкладу мають розраховуватися: за відсотковою ставкою за вкладом «на вимогу» 1% річних у період з 21 червня 2016 року по 03 травня 2017 року та за відсотковою ставкою за вкладом «до запитання» 0,01% річних, починаючи з 04 травня 23017 року по 15 квітня 2019 року.

За договором № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року розмір нарахованих відсотків за період з 21 червня 2016 року по 03 травня 2017 року складає 865,75 грн, за період з 04 травня 2017 року по 15 квітня 2019 року - 19,47 грн, а всього за період з 21 червня 2016 року по 15 квітня 2019 року - 885,22 грн.

За договором № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року розмір нарахованих відсотків за період з 21 червня 2016 року по 03 травня 2017 року складає 173,15 доларів США, за період з 04 травня 2017 року по 15 квітня 2019 року - 3,89 доларів США, а всього за період з 21 червня 2016 року по 15 квітня 2019 року - 177,04 доларів США.

За договором № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року розмір нарахованих відсотків за період з 21 червня 2016 року по 03 травня 2017 року складає 86,57 доларів США, за період з 04 травня 2017 року по 15 квітня 2019 року - 1,94 доларів США, а всього за період з 21 червня 2016 року по 15 квітня 2019 року - 88,51 доларів США.

Встановивши, що фактично позивач виявив намір на розірвання договорів банківського вкладу та ініціював процедуру повернення йому грошових коштів, а договори банківських вкладів, укладені між сторонами, не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовими вкладами у разі неналежного виконання зобов`язань за договорами після закінчення терміну їх дії, суд першої інстанції неправильно застосував положення частини першої статті 1058 та статей 1061, 1070 ЦК України у спірних правовідносинах та дійшов передчасного висновку про те, що з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовим вкладом за процентною ставкою у розмірах, передбачених депозитними договорами.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за договорами банківського вкладу, а саме за договором № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року в розмірі 885,22 грн; за договором № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року - 177,04 доларів США; за договором № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року - 88,51 доларів США.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутих з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь позивача відсотків.

В іншій частині судове рішення не переглядалося на підставі постанови Верховного Суду від 27 серпня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2019 року в частині розміру стягнення відсотків за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року, договором № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року та договором № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року - змінити, зменшивши розмір стягнутих з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 відсотків:

за користування вкладом за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Строковий» № SAMDN2984 від 30 вересня 2009 року за період з 21 червня 2019 по 15 квітня 2019 року з 59500,00 грн до 885,22 грн;

за користування вкладом за договором № SAMDN5047 від 01 липня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 з 2691,78 доларів США до 88,51 доларів США;

за користування вкладом за договором № SAMDN6106 від 18 червня 2010 року за період з 21 червня 2019 року по 15 квітня 2019 з 5950,00 доларів США до 177, 04 доларів США.

В іншій частині судове рішення не переглядалося на підставі постанови Верховного Суду від 27 серпня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 20 листопада 2020 року.