Номер рядка звіту 49
Справа № 158/2715/20
Провадження № 2-н/0158/40/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

20 листопада 2020 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

05.11.2020 року адвокат Стретович І.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.10.2020 і до закінчення навчання ОСОБА_4 , але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Суддею встановлено, шо у вступній частині заяви заявник зазначила про видачу наказу про стягнення аліментів на дитину, що навчається, просила видати судовий наказ.

Крім того, як доказ звернення до суду заявник надала довідку про навчання доньки у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця на очній формі навчання.

Як норми Сімейного кодексу України, так і норми розділу ІІ ЦПК України передбачають стягнення аліментів на дитину, що в розумінні вимог чинного законодавства - дитиною є як малолітня дитина до досягнення нею чотирнадцять років, так і неповнолітня дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Заявником ставиться у заяві питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини у термін починаючи з 28.10.2020 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, що перевищує вісімнадцятирічний вік дитини і не відповідає вимогам норми ст. 161 ЦПК України, а також суперечить вимогам щодо окремого звернення до суду щодо стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в порядку вимог ст.199 СК України.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Тобто, за таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити внаслідок заявлення вимог, за якими не може бути видано судовий наказ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161,165 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду в порядку визначеному статями 354, 355 ЦПК України.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька