Дата документу 10.11.2020 Справа № 2-1304/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №2-1304/11 Головуючий у 1 інстанції: Калюжна В.В.
Провадження № 22-ц/807/3103/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Бєлки В.Ю.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2020 року про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначали, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/097285/3161/73 у сумі 382412,09 грн., на підставі якого було видано виконавчий лист. 22 квітня 2015 року виконавче провадження з його виконання було відкрито, а 20 серпня 2015 року головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У заяві ТОВ «Вердикт Капітал» зазначало, що виконавчий лист на адресу стягувача не повертався, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчий лист на виконанні не перебуває.

02 серпня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк», а надалі між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договори про відступлення прав вимоги, відповідно до яких право грошової вимоги за кредитним договором № 014/097285/3161/73 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Зазначали, що після купівлі частини кредитного портфелю, виникла необхідність у передачі від між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів, що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе також процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення.

Посилаючись на наведені обставини, ТОВ «Вердикт Капітал» просило суд замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/097285/3161/73; видати дублікат виконавчого листа № 2-1304/11, та поновити строк на його пред`явлення до виконання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції зазначив, що з доданих до заяви вбачається, що постановою державного виконавця від 20 серпня 2015 року було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1304/11. Однак, будь-яких даних про направлення державним виконавцем виконавчого листа на адресу стягувача, а також відсутності виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1304/11 на час розгляду даної заяви матеріали справи не містять. Залишаючи без задоволення заяву в частині заміни стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1304/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/097285/3161/73 сплинув, а підстав для його поновлення та видачі дубліката не встановлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2020 року, та прийняти нову постанову, якою замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/097285/3161/73; видати дублікат виконавчого листа № 2-1304/11, та поновити строк на його пред`явлення до виконання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що судом не враховано, що у відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2020 року залишити без змін. Посилається на те, що із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання позивач вже звертався, проте йому було відмовлено. Саме з цих підстав заява в частині видачі дублікату виконавчого листа також не підлягає задоволенню, наведене також узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-836/11. Щодо заміни стягувача його правонаступником, на їх думку, заявником не доведено розумна та законна необхідність такої заміни.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 173, 175), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Після судового розгляду від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яка мотивована введенням та продовження Кабінетом Міністрів України дію адаптивного карантину внаслідок її хвороби. Вказане клопотання не може бути враховано судовою колегією, так як надійшло поза межами розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/097285/3161/73 у сумі 382412,09 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 384232,09 грн. (т. 1 а.с. 37).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 жовтня 2012 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року залишено без змін (т. 1 а.с. 105-106).

У лютому 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року вищезазначену заяву задоволено. Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1304/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 382412,09 грн. судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційне технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 384232,09 грн. (т. 1 а.с. 122).

Постановою головного державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 22 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1304/11 виданого 03 лютого 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (т. 2 а.с. 81).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т. 1 а.с. 159-161).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2015 року заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-1304/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення (т. 1 а.с. 178-180).

20 серпня 2015 року державним виконавцем на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (т. 2 а.с. 82).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2015 року залишено без змін (т. 1 а.с. 212-214).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25 листопада 2015 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року залишено без змін (т. 2 а.с. 18-19).

У вересні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до суду заяву про заміну стягувача його правонаступником.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без задоволення (т. 2 а.с. 66).

У травні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів втрати виконавчого листа.

Зазначений висновок колегія суддів вважає передчасним, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою копію витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, долучену заявником до заяви (т. 2 а.с. 86).

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1304/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості сплинув, підстав для його поновлення та видачі дубліката не встановлено.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки сама по собі відсутність на дату звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження відкритого виконавчого провадження, не припиняє зобов`язання боржника з виконання рішення суду і не позбавляє стягувача (його правонаступника) права на звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, а зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, необхідно ураховувати, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сил, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування и, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано обґрунтованих доказів поважності пропуску такого строку.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, судом повинна бути надана мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи. Судове рішення повинно бути обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції не навів обґрунтування відмови, обмежившись формальним посиланням на ненадання заявником належних та допустимих доказів.

У статті 433 ЦПК України вказано на те, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, водночас виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив доводів заявника, не витребував матеріали виконавчого провадження, не з`ясував, коли стягувач і яким чином дізнався про втрату виконавчого листа, і чи дійсно відсутні підстави для поновлення строку.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою, є такою, що винесена передчасно, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права,які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає частковому задоволенню, а ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2020 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2020 року у по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді: