У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 756/10959/15-ц

провадження № 61-14291 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року в справі № 756/10959/15-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» загальну суму боргу за кредитним договором від 23 липня 2008 року № 77.1/АЄ-01354.08.2 в сумі 9 354,48 доларів США, три проценти річних у розмірі 12 254,69 грн та судовий збір у сумі 3 654,00 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року в даній справі при її новому розгляді в частині стягнення суми пені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» пеню в розмірі 246 022,82 грн.

24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 15, за умовами якого ПАТ «Родовід Банк» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором від 23 липня 2008 року № 77.1/АЄ-01354.08.2, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , згідно якого заявник отримала всі права та обов`язки кредитора щодо боржника ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено: замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 756/10959/15-ц за позовом «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 липня 2008 року № 77.1/АЄ-01354.08.2.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року залишено без змін.

24 вересня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що суд першої інстанцій допустив порушення норм процесуального права, оскільки розглянув справу за відсутності боржника. Крім цього, заявник вказував на незаконність відповідного договору відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 вересня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 30 жовтня 2020 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали, у встановлений судом строк,представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надіслав матеріали на усунення недоліків.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини першої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, обґрунтовано встановив, що до заявника перейшло право вимоги, яке виникло із кредитного договору від 23 липня 2008 року № 77.1/АЄ-01354.08.2, та правильно врахував, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги № 15 від 24 травня 2019 року, є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення даної заяви, замінивши стягувача ПАТ «Родовід Банк» щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 липня 2008 року № 77.1/АЄ-01354.08.2, на ТОВ «Вердикт Капітал»., оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аргументи касаційної скарги про незаконність правонаступництва у зв`язку із незаконністю відповідного договору відступлення прав вимоги, є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу заявника касаційної скарги на те, що в силу вимог статті 204 ЦК України та статті 81 ЦПК України, ним не надано до судів першої та апеляційної інстанцій жодних належних доказів на підтвердження незаконності даного правочину.

Доводи касаційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розгляду справи у відсутність боржника є ідентичними доводам апеляційної скарги, яким апеляційний суд надав належну оцінку, висновки суду апеляційної інстанції є достатньо аргументованими, а тому Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Зазначені у касаційній скарзі інші аргументи, Верховний Суд також вважає необґрунтованими та виключно суб`єктивними судженнями заявника, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами в оскаржуваних рішеннях.

Із змісту касаційної скарги, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов