Справа № 367/1749/19
Провадження №2/367/1862/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Герус Н

за участі представника позивача Радченко В.Ю

представника відповідача

ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_2 ,який діє в інтересах ОСОБА_3 ,3-і особи Ірпінський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні звернення стягнення шляхом примусового виселення з житлового приміщення без надання іншого та зняття з реєстрації

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 15 серпня 2003 р. між ОСОБА_2 та АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ГІРАВЕКС БАНК» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРАВЕКС БАНК») було укладено Кредитний договір за № 126-007/03Р .

Згідно п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору на умовах строковості та платності Банк надав Позичальнику в користування кредитні кошти в іноземній валюті на загальну суму - 28 000,00 дол. США строком з «15» серпня 2003 року по «15» серпня 2008 року.

В подальшому, у зв`язку із неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в частині сплати чергових платежів за умовами Кредитного договору, у Позичальника виникла заборгованість перед Банком, з метою реструктуризації заборгованості Позичальника за Кредитним договором, Сторонами Кредитного неодноразово укладалися Договори про внесення змін до Кредитного договору.

25.12.2009 року між Банком та Позичальником було укладено «Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 126-007/03Р від 15 серпня 2003 року» від 25.12.2009 року, який набрав чинності з моменту укладення та є невід`ємною частиною Кредитного договору.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Договору про внесення змін № 1 фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором станом на 25.12.2009 року становить 12367,00 дол. СІЛА , з яких 1213,00 дол. США - це прострочена заборгованість по кредиту, з метою проведення реструктуризації простроченої заборгованості Банк та Позичальник домовилися внести зміни до Кредитного договору:

- Банк та Позичальник погодили викласти п. 1.2 Кредитного договору в наступній редакції: згідно п. 1.2 Кредитного договору Кредит надається Позичальникові строком з «15» серпня 2003 року по «15» серпня 2013 року із сплатою 14 (чотирнадцяти) процентів річних з «15» серпня 2003 року по «10» жовтня 2006 року; 15 (п`ятнадцяти) процентів річних з «11» жовтня 2006 року по «31» січня 2008 року; 14 (чотирнадцяти) процентів річних з «01» лютого 2008 року по «10» вересня 2008 року; 15 (п`ятнадцяти) процентів річних з «11» вересня 2008 року по «26» січня 2009 року; 14 (чотирнадцяти) процентів річних з «27» січня 2009 року по «15» серпня 2013 року.

- Банк та Позичальник погодили викласти п. 4.1 Кредитного договору в наступній редакції: згідно п. 4.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, щомісячно до 10 числа наступного місяця включно шляхом внесення грошових коштів, відповідно до наступного графіку погашення кредиту: у період з 11.11.2009 року по 10.05.2010 року сума щомісячного погашення кредиту становить 0,00 дол. США; у період з 10.05.2010 року по 10.07.2013 року сума щомісячного погашення кредиту становить 325,00 дол. США; у період з 11.07.2013 року по 15.08.2013 року сума щомісячного погашення кредиту становить 17.00 дол. США.

22.12.2010 року між Банком та Позичальником було укладено «Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 126-007/03Р від 15 серпня 2003 року» від 22.12.2010 року, який набрав чинності з моменту укладення та є невід`ємною частиною Кредитного договору.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Договору про внесення змін № 2 фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором станом на 25.12.2009 року становить 12367,00 дол. США, з яких 2275,00 дол. США - це прострочена заборгованість по кредиту, з метою проведення реструктуризації простроченої заборгованості Банк та Позичальник домовилися внести зміни до Кредитного договору:

- Банк та Позичальник погодили викласти п. 1.2 Кредитного договору в наступній

редакції: згідно п. 1.2 Кредитного договору Кредит надається Позичальникові строком з «15» серпня 2003 року по «15» серпня 2013 року із сплатою 14 (чотирнадцяти) процентів річних з «15» серпня 2003 року по «10» жовтня 2006 року; 15 (п`ятнадцяти) процентів річних з «11» жовтня 2006 року по «31» січня 2008 року; 14 (чотирнадцяти) процентів річних з «01» лютого 2008 року по «10» вересня 2008 року; 15 (п`ятнадцяти) процентів річних з «11» вересня 2008 року по «26» січня 2009 року; 16 (шістнадцяти) процентів річних з «27» січня 2009 року по «15» серпня 2013 року.

- Банк та Позичальник погодили викласти п. 4.1 Кредитного договору в наступній редакції: згідно п. 4.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, щомісячно до 10 числа наступного місяця включно шляхом внесення грошових коштів, відповідно до наступного графіку погашення кредиту: у період з 11.11.2010 року по 10.05.2011 року сума щомісячного погашення кредиту становить 0,00 дол. США; у період з 11.05.2011 року по 10.07.2013 року сума щомісячного погашення кредиту становить 475,00 дол. США; у період з 11.07.2013 року по 15.08.2013 року сума щомісячного погашення кредиту становить 17,00 дол. США.

Крім того, для забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, між Позичальником та Банком було укладено Договір застави за №126-007/03Р від 11.11.2003 р.

Згідно п. 1.1 Договору застави Заставодавець (Позичальник) для забезпечення виконання в повному обсязі свої зобов`язань перед Заставодержателем (Банком) по Кредитному договорі № №126-007/03Р від 15.08.2003 р. та можливих змін та доповнень до нього щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом в сумі 28000.00 дол. США (двадцять вісім тисяч доларів США 00 центів), сплати відсотків за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, сплати пені, штрафів в разі порушення умов кредитного договору Заставодавець передає в заставу Заставодержателю належне Заставодавцеві на праві власності майно: житловий будинок (літера - «А»), загальною площею - 180,70 кв. м. (житлова площа будинку склала - 52,50 кв. м.) з надвірними будівлями та спорудами (огорожа - №1, №2), що розташовані за АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.5 Договору застави Сторони договору погодили, що Заставодавець (Позичальник) не має права відчужувати предмет застави або заставляти його іншим особам, реєструвати інших осіб та здійснювати будь - які перепланування.

09.12.2015 року Ірпінським міським судом Київської області було видано Виконавчий лист на примусове виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09.12.2015 року у справі № 367/6215/15-ц про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

14.06.2017 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Жук Т.А. було відкрито виконавче провадження №54130285 про примусове виконання виконавчого листа № 367/6215/15-ц, виданого 09.12.2015 року Ірпінським міським судом Київської області, про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованості за: Кредитним договором № 126-007/03Р від 15.08.2003 року в сумі 18167,69 дол. США та 80452 грн. 80 коп. та судових витрат в сумі 3654 грн. 00 коп. .

В рамках вказаного виконавчого провадження 14.06.2017 року було проведено опис та винесена постанова про арешт майна боржника, а саме: на все рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилося. Та в чому б не виражалося, що належить боржнику .

В процесі примусового виконання Виконавчого листа за № 367/6215/15-ц з`ясувалося, що в супереч умов п. 1.5 Договору застави, згідно даних отриманих з листа Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на підставі листа № 08.3-11/147 від 01.02.2018 р., відповідач зареєстрував: ОСОБА_4 (1986 року народження) та - 15.03.2017р. зареєстрував малолітню дитину - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є предметом застави за Договором застави.

Листом за № 54130285/10152/1520-38 від 15.05.2018 р. Ірпінський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив Позивача, стягувача у виконавчому проваджені № 54130285, про вище вказані обставини .

Звертаємо увагу Суду, що на момент укладення Кредитного договору, укладення Договору застави, ні Відповідач, ОСОБА_2 , ні її малолітня дитина ОСОБА_3 , не були зареєстровані заставленому житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані дії щодо зміни місця реєстрації, здійснені Відповідачем від свого імені та від імені свого малолітнього сина є протиправними та незаконними, такими, що порушують приписи чинного законодавства України, умови Кредитного договору та Договору застави, і являються зловживанням процесуальними правами та здійснені в порушення законних інтересів дитини - ОСОБА_3 .

Своїми діями Відповідач порушує права та законні інтереси Позивача.

Позивач зазначає,що правовідносини між Відповідачем та Позивачем, які виникли у зв`язку із укладенням між ними Договору застави, регулюються ЦК України, Законом України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654-ХІІ та Законом України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІУ .

Згідно п. 1.5 Договору застави. Сторони договору погодили, що Заставодавець (Позичальник) не має права відчужувати предмет застави або заставляти його іншим особам, реєструвати інших осіб та здійснювати будь - які перепланування.

Листом за № 54130285/10152/1520- 38 від 15.05.2018 р. Ірпінський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив Позивача, стягувача у виконавчому проваджені № 54130285, в супереч умов п. 1.5 Договору застави, згідно даних отриманих з Листа Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на підставі листа № 08.3-11/147 від 01.02.2018 р., Відповідач зареєстрував: ОСОБА_4 (1986 року народження) та - 15.03.2017р. зареєстрував малолітню дитину - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у Житловому будинку, що є предметом застави за Договором застави, що є неприпустимим, адже, такі дії Відповідача прямо порушуються умови Договору застави, що в свою чергу порушує права та законні інтереси Позивача.

Таким чином, реєстрація місця проживання малолітнього сина Відповідача - ОСОБА_3 , яка була здійснення Відповідачем 15.03.2017 року у Житловому будинку, що є предметом застави (іпотеки), без згоди іпотекодержателя (заставодержателя - Позивача) після укладення Договору застави, є незаконною та була здійснення із грубим порушення умов Договору застави, а тому, згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 Житлового кодексу Української PCP від 30.06.1983 року № 5464-Х (далі - ЖК УРСР), ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» підлягають виселенню із житлового будинку, який є предметом іпотеки та зняттю з реєстрації в ньому.

Житловий будинок, який належить на праві власності Відповідачеві було придбано ним на підставі Договору купівлі - продажу жилого будинку від 15.08.2003 року, посвідченого Білоконь С.І., приватним нотаріусом Ірпінського бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі за №2126 та зареєстровано Ірпінським бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 вересня 2003р. в книзі № 22-222 (номер запису - 4331. реєстраційний номер - 1902569).

Таким чином, кредитні кошти у розмірі 28 000,00 дол. США (двадцять вісім тисяч доларів США 00 центів), як було отримано Відповідачем за умовами Кредитного договору, були використані Відповідачем на придбання житлового будинку (літера - «А»), загальною площею - 180,70 кв. м. (житлова площа будинку склала - 52,50 кв. м.) з надвірними будівлями та спорудами (огорожа - №1, №2), що розташовані за АДРЕСА_1 , що є предметом застави (іпотеки) за Договором застави.

Отже, виселення Відповідача та його малолітнього сина - ОСОБА_3 із Житлового будинку придбаного за кредитні кошти та, який є предметом застави (іпотеки) згідно Договору застави, здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 109 та ст. 132-2 ЖК УРСР. Позивач просить усунути перешкоди у зверненні стягнення AT «ПРАВЕКС БАНК» на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстрації за житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Стягнути з відповідача на користь AT «ПРАВЕКС БАНК» судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову ,просить у позові відмовити поскільки відповідач не порушив умови договору застави,реєстрація дитини у спірному будинку була законною. Щодо звернення стягнення на будинок,то відповідач не був повідомлений про звернення стягнення на заставлене майно. Просить у позові відмовити.

ПредставникІрпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

ПредставникСлужби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ірпінської міської ради у судове засідання не з`явився,до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

3-я особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась,про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що 15.08.2003р між ОСОБА_2 та АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ГІРАВЕКС БАНК» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРАВЕКС БАНК») було укладено Кредитний договір за № 126-007/03Р.

11.11.2003р між ОСОБА_2 та АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ГІРАВЕКС БАНК» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРАВЕКС БАНК») було укладено договір застави №126-007/03Р,згідно якого для забезпечення умов кредитного договору № 126-007/03Р від 15.08.2003р та можливих змін та доповнень до нього щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом у суммі 28000 долларів США,сплати відсотків за користування грошових коштів,відшкодування збитків,сплати пені,штрафів заставодавець передав в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно,а саме житловий будинок (літера - «А»), загальною площею - 180,70 кв. м. (житлова площа будинку склала - 52,50 кв. м.) з надвірними будівлями та спорудами (огорожа - №1, №2), що розташовані за АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.5 Договору застави Сторони договору погодили, що Заставодавець (Позичальник) не має права відчужувати предмет застави або заставляти його іншим особам, реєструвати інших осіб та здійснювати будь - які перепланування.Наведені обставини справи підтверджуються копією договору застави (а.с.13-16)

Також,у судовому засіданні встановлено,що 17.01.2017р Ірпінським міським судом Київської області було видано Виконавчий лист на примусове виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6215/15-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованості у суммі 18167,69 Долларів США та 80452,80грн та судові витрати 3654 грн.

14.06.2017 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Жук Т.А. було відкрито виконавче провадження №54130285 про примусове виконання виконавчого листа № 367/6215/15-ц, виданого 09.12.2015 року Ірпінським міським судом Київської області, про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованості за: Кредитним договором № 126-007/03Р від 15.08.2003 року в сумі 18167,69 дол. США та 80452 грн. 80 коп. та судових витрат в сумі 3654 грн. 00 коп. Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.18)

Також,у судовому засіданні встановлено,що на запит державного виконавця Жук Т.В виконавчий комітет Ірпінської міської ради надав відповідь про те,що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані з 15.03.2017р ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а також зареєстровані ОСОБА_4 ,1986 р.н. та ОСОБА_2 (а.с.19).

Також,листом № 54130285/10152/1520-38 від 15.05.2018 р. Ірпінський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив Позивача, стягувача у виконавчому проваджені № 54130285, про зазначені обставини справи (а.с.20)

Згідно позовної заяви позивач просить усунути перешкоди у зверненні стягнення AT «ПРАВЕКС БАНК» на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Зняти з реєстрації за житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

Позивачем по справі не було надано до суду належних та допустимих доказів тих обставин,що позивачем на даний час ставиться питання чи здійснюється звернення стягнення на предмет застави,а саме на житловий будинокза адресою АДРЕСА_1 .Як уже зазначалось раніше, згідно рішення Ірпінського міського суду у справі№ 367/6215/15-ц із ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Статтями 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, при цьому, реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Суду не було надано належних та допустимих доказів тих обставин,що у боржника відсутні достатні кошти для погашення зазначеної у постанові про відкриття провадження заборгованості.

За положеннями ч. 1 і 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог і потекодержателя.

Позивачем не було надано доказів тих обставин,що позивач у судовому порядку ставить питання про звернення стягнення на предмет застави і у зв`язку із реєстрацією за вказаною адресою неповнолітньої особи позивач позбавлений можливості скористатись своїм правом,передбаченим Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку»: «Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду».

Згідно ч. З ст. 109 ЖК У PCP: «Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду».

Однак,згідно позовних вимог позивач просить усунути йому перешкоди у зверненні стягнення AT «ПРАВЕКС БАНК» на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Тобто,позивач просить виселити із будинку лише ОСОБА_3 ,який є неповнолітнім,при цьому не ставиться питання про виселення із будинку його батьків.

Згідно зі ст.9 Закону України«Про заставу» заставодавець обмежується в розпорядженні предметом застави, однак має право володіти та користуватися предметом застави відповідно до його цільового призначення - проживання.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст.. 64 Житлового Кодексу України до членів сім`ї власника належать у тому числі дружина,їх діти і батьки.

Відповідно до ст.. 18 Закону України «Про охорону дитинства «Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.»

Відповідно до п 5 Правил реєстрації місця проживання,затвердженого постановою КБМУ №207 від 02.03.2016р «Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.»

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 27.12.2018 у справі №638/14123/14-ц зазначив: «За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення) - предмета іпотеки у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним та обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції, що зняття з реєстрації та виселення відповідачів із спірної квартири не можливе без надання іншого постійного жилого приміщення, яке відповідно до вимог статті 109 ЖК УРСР має бути надане особам одночасно з їхнім виселенням, тому відсутні підстави для задоволенні позову.»

Враховуючи викладені обставини суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про усунення перешкод у зверненні стягнення AT «ПРАВЕКС БАНК» на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із зазначеного житлового будинку.

Згідно позовної заяви позивач просить зняти з реєстрації за житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;свідоцтва про смерть;паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;інших документів, які свідчать про припинення:підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;підстав на право користування житловим приміщенням.» Враховуючи ті обставини,що суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині виселення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,то відповідно не підлягають до задоволення і вимоги в частині зняття з реєстрації ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )за вказаною адресою.

Враховуючи викладені обставини справи суд вважає позовАкціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст..ст.39,40 Закону України «Про іпотеку»,ст..109 ЖК України, ,керуючись ст..ст. 4,10,76,259,264-265,268,273 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Акціонерному товариству «ПРАВЕКС БАНК» у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити 3-м особам по справі для відома.

Повний текст рішення суду буде складено 14.11.2020р

Суддя: С.І. Оладько