Провадження №2/760/5312/20
Справа №760/9085/20
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Жовноватюк В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :
В квітні 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути на свою користь упущену вигоду за несвоєчасну виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням 2 групи інвалідності, пов`язану із проходженням військовї служби, а саме :

- стягнути з Міністерства оборони України 3% річних у розмірі 15 385,34 грн.;

- стягнути з Міністерства оборони України втрати від інфляції у розмірі 45 617,32 грн.

Посилався на те, що 21 липня 2014 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок отриманої травми під час виконання обов`язків військової служби.
Зазначив, що звернувся до Міністерства оборони України із заявою та необхідним переліком документів про виплату одноразової грошової допомоги, однак у виплаті йому було відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням Міністерства оборони України , позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Стверджує, що за наслідками розгляду його позову до Міністерства оборони України, судом було прийнято рішення про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності.
Зазначає, що оскільки одноразова грошова допомога була виплачена йому несвоєчасно та без врахування суми інфляційних втрат та 3%річних, позивач вважає, що він зазнав збитків та має право на відшкодування йому відповідачем упущеної вигоди , яка складається з 3% річних та інфляційних втрат.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
02.09.2020 від представника Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Представник зазначив, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з відшкодуванням позивачу шкоди у зв`язку з проходженням ним військової служби. Зазначає, що адміністративним судом було вирішено спір між позивачем та відповідачем у сфері публічних правовідносин. Факт виконання судового рішення, прийнятого за результатами розгляду публічно-правового спору, не може бути доказом виникнення цивільно-правих відносин між сторонами. За таких обставин, представник вважає, що до цих правовідносин не можуть бути застосовані положення ЦК України щодо відповідальності боржника за прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачені ст. 625 ЦК України. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.06.2018 рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с.7)
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.06.2018 № 58. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с. 12)
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду , апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а вищевказане рішення Одеського окружного адміністративного суду без змін. (а.с.13-15)
Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2019 відповідач перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 524 337,00 грн. (а.с.16)
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 459/3560/15-ц.
Грошове зобов`язання виникло на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2018. Зазначеним рішенням зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , якого звільнено з військової служби.
Суд погоджується з тим, що грошове зобов`язання було виконано відповідачем , проте звертає увагу останнього, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги , на яку позивач має право у зв`язку з настанням інвалідності 2 групи внаслідок виконання обов`язків військової служби є дата винесення відповідачем протокольного рішення 08.06.2018.
Таким чином, саме з 08 червня 2018 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, а фактична виплата була перерахована йому військом комісаріатом 30.05.2019, як вбачається з матеріалів справи.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування йому упущеної вигоди є правомірними та знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.
Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, які останній зазнав через несвоєчасне виконання відповідачами грошового зобов`язання.
Відповідачем такий розрахунок упущеної позивачем вигоди за прострочення виконання грошового зобов`язання не спростовано, контррозрахунку не надано.
Таким чином, з Міністерства оборони України на користь позивача слід стягнути упущену вигоду 3% річних у сумі 15 385,34 грн. та інфляційні втрати у сумі 45 617,32 грн.
Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись статтями 509, 625 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги, -задовольнити.
Стягнути з Міністерства оборони України /03168, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський,6 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 / 15 385 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) грн 34 коп 3% річних та 45 617 (сорок п`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн 32 коп інфляційних втрат.

Стягнути з Міністерства оборони України /03168, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський,6 / на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк