Справа № 234/2429/20
Провадження № 2/234/1673/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №234/2429/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Ладіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до батареї центрального опалення у квартирі АДРЕСА_2 відбулося залиття його квартири кип`ятком. Власником даної квартири є ОСОБА_2 , а її син - ОСОБА_3 є зареєстрованим та фактично мешкає у цій квартирі. Працівниками ТОВ «УК «Ладіс» було усунуто порив трубопроводу та видано акт, відповідно до якого залиття його квартири відбулося у результаті розгерметизації трубопроводу центрального опалення (квартирна розводка) з вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 . Трубопровід центрального опалення виконаний з металопластику власником квартири АДРЕСА_3 самостійно. Тобто залиття його квартири відбулося з вини відповідачів. Залиття його квартири кип`ятком призвело до пошкодження шпалерного та штукатурного покриття стін та стелі, квартира потребувала ремонту. В жовтні 2019 року позивач звернувся до відповідачів з претензією про відшкодування спричиненої шкоди, але останні, задля встановлення дійсної вартості шкоди, запропонували йому звернутися до відповідних органів для проведення експертизи або експертного дослідження. В грудні 2019 року він звернувся до Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, який в подальшому надав висновок, відповідно до якого залиття його квартири відбулося внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до опалювального приладу у квартирі АДРЕСА_2 . Вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартири АДРЕСА_4 складає 15147,50 грн. Відповідачі не бажають добровільно відшкодувати завдану шкоду. Крім того, неправомірними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження його квартири та неможливості користування нею, порушенням звичного способу життя та перебуванні в стані постійного дискомфорту, а також необхідністю прикладати зусилля задля нормалізації стану квартири, а отримавши від відповідачів відмову про добровільне відшкодування шкоди, також для пошуку установи для проведення експертного дослідження, звернення до суду, тощо. Моральну шкоду він оцінює в 3000,00 грн. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в сумі 15147,50 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічного дослідження в сумі 4898,40 грн., вартість банківських послуг з оплати рахунку на проведення будівельно-технічного дослідження в сумі 48,98 грн., вартість банківських послуг з оплати рахунку на сплату судового збору в сумі 65,00 грн., судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 16.03.2020 року позовну заяву було залишено без руху для доплати судового збору.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 28.04.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27.05.2020 року, у зв`язку з задоволенням клопотання відповідача справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем ОСОБА_2 на позовну заяву надано відзив, відповідно до якого позовні вимоги вона визнала частково та зазначила наступне. Дійсно, 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до батареї, що розташована в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві приватної власності, відбулося залиття її квартири, квартири відповідача і квартири АДРЕСА_5 у цьому ж під`їзді. В квартирі, що належить позивачу проживали квартиранти, він ніколи в ній не мешкав. Відразу, після залиття квартири, вона неодноразово намагалася залагодити цю ситуацію та вирішити проблему мирним шляхом, а саме вона самостійно відвезла килим позивача для його прання, пропонувала позивачу кошти в розмірі 2000,00 грн. на усунення наслідків залиття, але останній відмовлявся та вимагав суми, які коливалися від 3000,00 грн. до 14000,00 грн. Оскільки дана сума для неї є дуже значною, вона не могла відшкодувати збитки у запропонованому позивачем розмірі. Наполягає на тому, що в її діях відсутній умисел у залитті квартири позивача, більш того, її квартира теж була пошкоджена та було зіпсовано нещодавно виконаний ремонт. Висновку експерта вона не довіряє, оскільки він був складений майже через рік після залиття, вона не була проінформована про проведення експертизи, її квартира взагалі не була оглянута, крім того у висновку була допущена помилка у назві вулиці, до нього були додані фотокартки, на яких були зображені плями плісняви, які, на її думку мали місце до залиття, так як за повідомленнями квартирантів, квартира позивача завжди була дуже сирою. При встановленні вартості відновлювальних робіт експертом були взяті до уваги поточні ціни, а не ті, які діяли на момент залиття. Щодо компенсації моральної шкоди зазначила, що оскільки в квартирі, що належить позивачу він ніколи не проживав, доказів виникнення негативних наслідків для свого здоров`я він не надав, вважає що моральна шкода йому не завдана. В задоволенні позову просила відмовити. Відповідачем ОСОБА_3 на позовну заяву надано відзив, відповідно до якого позовні вимоги він не визнав та зазначив наступне. Дійсно, 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу, через його розгерметизацію відбулося затоплення квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 . Після залиття квартир, ТОВ «УК «Ладіс» було складено два акти за фактом пошкодження квартир. Дані акти не відповідають вимогам, що містяться у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових території, тому на його думку не можуть виступати належним та допустимим доказом у справі. Також доказом не може виступати висновок експерта, за результатами проведення експертно-технічного дослідження, оскільки останнє було проведено без участі сторони відповідача, базувався він на підставі акту, складеного з порушенням чинного законодавства, ціна на відновлення стану квартири була встановлена станом на січень 2020 року, хоча залиття відбулося у лютому 2019 року, коли вартість будівельних матеріалів була нижче, не було взято до уваги фізичний знос оздоблення квартири позивача, була невірно розрахована площа квартири, а відповідно і обсяг збитків, не враховувалося, що квартира позивача знаходиться на першому поверсі, тобто вона завжди була «сирою» та прохолодною. Також зазначив, що його особистий умисел та вина у залитті квартири позивача відсутні, та незважаючи на це, він прикладав зусилля для усунення наслідків її залиття (просушування килимів, пересування меблів, демонтаж плінтусів, тощо). Крім того, на його думку, він є неналежним відповідачем у справі, оскільки лише зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_2 та не є її власником. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову та виключити його з числа відповідачів.

Позивачем ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що ним у якості досудового врегулювання спору було здійснено ряд заходів, на які відповідачі не погоджувалися, що призвело до втрати часового проміжку між залиттям квартири та зверненням до суду з позовом. Вважає, що залиття його квартири відбулося з вини відповідачів. Просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Представником третьої особи ТОВ «УК «Ладіс» було надано пояснення по справі, відповідно до яких зазначено наступне. 02.02.2019 року о 22-50 год. до аварійної служби ТОВ «УК «Ладіс» від мешканців квартири АДРЕСА_2 надійшла заявка щодо пориву підвідного металопластикового трубопроводу до опалювального приладу у вітальні цієї квартири. О 23.20 год. аварійна ситуація була усунена працівниками товариства. Відповідно до обстеження квартири АДРЕСА_4 були складені акти від 06.02.2019 року та від 15.02.2019 року, відповідно до яких залиття квартири відбулося внаслідок розгерметизації підвідного трубопроводу (квартирна розводка) центрального опалення у квартирі АДРЕСА_3 , яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_4 . Квартирна розводка в квартирі АДРЕСА_2 , яка призвела до аварійної ситуації, була виконана з металопластику власниками зазначеної квартири самостійно. Враховуючі, що аварійна ситуація сталася на підвідному трубопроводі (квартирна розводка) центрального опалення, відповідальність за її наслідки полягає на власника квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву. Пояснила, що в жовтні 2018 року вони самостійно замінили трубопровід опалення на металопластиковий, оскільки залізний був вже не придатним. До ТОВ «УК «Ладіс» з проханням про заміну труби вони не зверталися, оскільки дане товариство, за їх думкою, не надає послуг такого роду. В задоволенні позову просила відмовити, оскільки немає її вини у тому, що сталося та вона намагалася відшкодувати шкоду позивачу самостійно, однак останній відмовився від цього.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що в квартирі АДРЕСА_2 він є зареєстрованим та фактично проживає в ній разом зі своєю дівчиною. Оскільки труба до батареї опалення була вже стара, вони власноруч замінили її новою металопластиковою. 02.02.2019 року пізно ввечері він помітив, що з трубопроводу опалення протікає вода, він намагався відремонтувати трубу самостійно, але в нього не вийшло та відбулося залиття його квартири, а також квартири позивача. В задоволенні позову просив відмовити оскільки будь-якого умислу на залиття квартири позивача у них не було.

У судове засідання представник третьої особи ТОВ «УК «Ладіс» не з`явився, надав клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність та врахувати надані письмові пояснення.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на те, що йому належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується правовстановлюючими документами, що містяться у матеріалах справи.

В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2019 року відбулося залиття квартири позивача гарячою водою з квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту від 06.02.2019 року, складеного комісією у складі інженера ТОВ «РСК Еліт-Сервіс», начальника ділянки № 2 та майстра, 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до батареї центрального опалення у квартирі АДРЕСА_2 відбулося залиття квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку. У квартирі АДРЕСА_4 мають місце сліди залиття.

Відповідно до акту від 15.02.2019 року, складеного комісією у складі інженера ТОВ «РСК Еліт-Сервіс», начальника ділянки № 2 та майстра, 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до батареї центрального опалення у квартирі АДРЕСА_2 відбулося залиття квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку. Підвідний трубопровід центрального опалення виконаний власником квартири АДРЕСА_3 з металопластику самостійно. У квартирі АДРЕСА_4 мають місце сліди залиття.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Вищезазначені акти складені відповідно до вимог чинного законодавства, адже мають у своєму змісті необхідні відомості. Той факт, що акти не містять в собі деяких формальних даних не тягне за собою визнання їх неналежними доказами по справі. Більш того, в судовому засіданні відповідачами не заперечувався той факт, що залиття квартири позивача відбулося саме через порив підводного металопластикового трубопроводу у квартирі АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим ними була викликана ремонтна служба ТОВ «УК «Ладіс».

Тобто, надані позивачем акти за формою та змістом відповідають встановленій формі, не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачами не спростовані.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 1080Н від 27.05.1999 року, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 28.02.2020 року ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта № 6543-6545 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 16.01.2020 року, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є порив підвідного металопластикового трубопроводу до опалювального приладу у квартирі АДРЕСА_2 . Вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_1 складає 15147,50 грн.

Суд не буре до уваги пояснення відповідачів щодо визнання вищевказаного висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження неналежним доказом, оскільки він був складений начебто на підставі неналежно оформлених актів, адже у судовому засіданні було встановлене зворотне.

Щодо твердження відповідачів про допущену експертом помилку у найменуванні вулиці, на якій розташований будинок позивача, суд зазначає що вона не є суттєвою та була усунута у судовому засіданні, тобто визнається судом технічною.

Щодо твердження відповідачів, що з моменту залиття квартири до складання висновку експерта пройшов значний проміжок часу, що значно вплинуло на вартість відновлювальних робіт, суд зазначає, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності протягом якого міг звертатися до експерта. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що як з боку позивача, так із боку відповідачів мало місце намагання здійснити досудове врегулювання спору.

Щодо твердження відповідачів відносно пошкодження кімнат квартири фрагментами, а відповідно до висновку експертом пораховано суцільну площу пошкоджених кімнат, суд зазначає, що неможливо відновити оздоблення лише деякого відрізку шпалер, штукатурки, тощо, оскільки це вплине на загальний естетичний вигляд кімнати у цілому.

Відповідно до ст.151 ЖК Української РСР та ст. 322 ЦК України тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири. Отже, власник житла зобов`язаний забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Згідно з ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний зокрема своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є сином власника квартири ОСОБА_2 , а отже є членом її сім`ї, більш того він зареєстрований у вказаній квартирі, проживає в ній, а відтак повинен здійснювати всі заходи, передбачені чинним житловим законодавством України, зокрема що стосується сплати комунальних платежів, здійснення поточного ремонту, а також нести відповідальність за дії або бездіяльність, які спричинили пошкодження власного майна або майна інших осіб.

Тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 є належним співвідповідачем по справі, більш того окрім його реєстрації та фактичного місця мешкання у вищезазначеній квартирі, його дії були направлені на намагання усунути протікання труби, про які він зазначав у судовому засіданні, теж свідчать про те, що він покладав на себе функцію господаря квартири у зазначений час.

За таких обставин, суд встановив факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і врахувавши, що ОСОБА_2 , як власник квартири, а ОСОБА_3 як зареєстрований член сім`ї власника квартири, з якої відбувся витік води з порваного трубопроводу, не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, будь-яких доказів на спростування встановленого позивачем розміру спричиненої шкоди не надали, тому у даних правовідносинах наявні передбачених законом підстави для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини гарантує право на справедливий судовий розгляд.

В абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 вказано, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За результатами проведення дослідження експертом було визначено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири позивача становить 15147,50 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідальність за нанесену ОСОБА_1 шкоду в результаті залиття його квартири має бути покладена на відповідачів, через неналежне утримання сантехнічного обладнання в їх квартирі та самостійної заміни трубопроводу опалення, що викликало вищевказані наслідки, а тому з них на користь позивача підлягає стягненню сума шкоди в розмірі 15147,50 грн.

За змістом ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір моральної шкоди на користь позивача суд визначає з урахуванням положень ст. 23 ЦК України. Відповідно до цієї статті особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживав заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін звичного образу життя, суд вважає справедливим та достатнім розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача в розмірі 1000 грн.

Судові витрати по справі суд розподіляє з дотриманням вимог ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позивачем було сплачено вартість проведення експертизи в сумі 4898,40 грн., що підтверджено документальними доказами, дані витрати відносяться до інших судових, тому підлягають стягненню з відповідачів.

При подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. за вимогу майнового характеру та 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до задоволених вимог про відшкодування майнової шкоди на користь позивача з відповідачів має бути стягнуто 840,80 грн., тобто по 420,40 грн. з кожного.

З урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди на користь позивача з відповідачів має бути стягнуто 280,26 грн., тобто по 140,13 грн. з кожного.

Щодо заявлених вимог позивача про стягнення з відповідачів вартості банківських послуг вони не відносяться до судових витрат, та певне відділення банківської установи зі встановленими розцінками, обране позивачем для перерахування коштів є суто особистим вибором позивача, тому в задоволенні цієї частині позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Ладіс» (ЄДРПОУ 40872929, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Н.Курченко,17) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) матеріальну шкоду в сумі 15147,50 грн. (п`ятнадцять тисяч сто сорок сім гривень 50 копійок), моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок), витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічного дослідження в сумі 4898,40 грн. (чотири тисячі вісімсот дев`яносто вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) судовий збір в розмірі 560,53 грн. (п`ятсот шістдесят гривень 53 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) судовий збір в розмірі 560,53 грн. (п`ятсот шістдесят гривень 53 копійки).

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Д.Г.Костюков