УХВАЛА

17 листопада 2020року

м. Київ

справа № 337/101/20

провадження № 61-16823ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «СК «Країна») до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО»), про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП),

ВСТАНОВИВ :

У січні 2020 року АТ «СК «Країна» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «СК «ВУСО», в якому просило стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 181 грн 51 коп.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року позов АТ «СК «Країна» задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «Країна» грошову суму в розмірі 4 181 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов АТ «СК «Країна», місцевий суд виходив з того, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «MERCEDES - BENZ SPRINTER 413 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , перевищує розмір страхового відшкодування, тому з останньої, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним виплаченим розміром відшкодування, та отриманим страховим відшкодуванням.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову АТ «СК «Країна» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову АТ «СК «Країна», виходив з того, що відшкодування страхової суми в неповному обсязі у зв`язку з наданням позивачем третій особі неповного пакету документів не є безумовною підставою для перекладання цього обов`язку на страхувальника, який, уклавши договір страхування, розраховував на його належне виконання іншою стороною. А тому спочатку страховики мають вирішити питання відшкодування між собою, зокрема, у судовому порядку, а вже у випадку встановлення судом відсутності такого обов`язку у страховика, який зареєстрував відповідальність винуватця ДТП, такий обов`язок з відшкодування сплаченої потерпілому страхової виплати виникає у останнього.

У листопаді 2020 року АТ «СК «Країна» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2020 року справа за позовом АТ «СК «Країна» до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «СК «ВУСО», про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом позову АТ «СК «Країна» до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «СК «ВУСО», є стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, ціна позову в загальному розмірі становить 4 181 грн 51 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 337/101/20 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «СК «Країна» на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов