Справа № 686/4386/20
Провадження № 2/686/2485/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

з участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права приватної власності на одну другу частину квартири, яка була придбана під час шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права приватної власності на одну другу частину квартири, яка була придбана під час шлюбу. Просить визнати за

ОСОБА_3 право особистої приватної власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м. На обґрунтування свого позову він вказав, що 06.09.1997 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був розірваний 30.10.2008 року. Від вказаного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.03.2000 року за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Паляницею Л.С., реєстровий номер 515, сторони перебуваючи у шлюбі, на ім`я ОСОБА_4 за 28548 грн. спільних коштів подружжя, придбали двокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м. Квартира купувалась на ім`я відповідачки за його письмовою нотаріально посвідченою згодою в день посвідчення договору.

29.05.2000 року зазначений договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований в Хмельницькому БТІ за реєстраційним номером 12665.

Після придбання вказаної квартири вони почали спільно в ній проживати та прописалися до неї. Після розлучення у вересні 2008 року, зважаючи на складні відносини з відповідачкою, не бажаючи конфліктувати з будь-якого приводу, він пішов від відповідачки до своїх батьків і виписався з спірної квартири враховуючи наполегливі прохання відповідачки, яка говорила про те, що прописка формальність, і що вона ніколи не буде заперечувати його право власності на ? частину придбаної ними квартири. При цьому, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, може бути здійснено шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи неможливість вирішення питання щодо спірної квартири шляхом її поділу між колишнім подружжям, він змушений звернутися до суд із позовом про визнання права власності на ? частину спірної квартири. На даний час в нього є заборгованість про сплаті аліментів, тому він запропонував своїй колишній дружині ОСОБА_4 в рахунок погашення цієї заборгованості, передати належну йому ? частину спірної квартири, проте отримав відмову. При цьому відповідач аргументувала свою відмову тим, що він не має права на ? частину спірної квартири, а також, що звернувся із цією пропозицією занадто пізно, із пропущенням строку позовної давності, які на її думку розпочались після їх розлучення в 2008 році.

Після проголошення постанови Хмельницького апеляційного суду 05.12.2019 року він звернувся до відповідача з пропозицією щодо зарахування належної йому ? частини спірної квартири в борг, на виконання аліментних зобов`язань, яка була ними придбана, під час шлюбу, на що він отримав категоричну відмову відповідача з посиланням, що дана квартира належить тільки їй одноособово, і будь яких прав на неї у нього не має, саме в цей момент грудень 2019 року йому стало відомо про порушення його права, не визнання відповідачкою його прав на спірну квартиру.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що сторони перебували у шлюбі з 06.09.1997 року по 30.10.2008 року. Під час перебування сторін у шлюбних стосунках сторонами було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 садовий будинок площею 121, 6 кв.м., що розташований за адресою: Хмельницька область Хмельницький район Шаровечківське садівниче товариство «Електроніка», а також автомобіль червоного кольору марки Chery, зареєстрований 20.11.2007 року на ім`я ОСОБА_3 , квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 13.03.2000 року, що міститься в додатках до позову ОСОБА_3 . Після розлучення сторони домовились, що ОСОБА_3 не має жодних претензій до квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 не має претензій до будинку. Вказана домовленість сторін була оформлена документально, шляхом оформлення двох нотаріально-посвідчених заяв, якими обмінялись сторони. Вказані заяви було посвідчено нотаріусом Фєдосеєвою О.О., що підтверджується копією заяви ОСОБА_4 , інша заява знаходиться у позивача. Станом на момент звернення позивача до суду автомобіль знаходиться у володінні та користуванні позивача. Таким чином, фактично сторони домовились про правовий режим нерухомого майна після розлучення та його фактичний розподіл між сторонами. Крім того, оспорюванна квартира є майном, набутим ОСОБА_4 за час шлюбу за кошти, які належали її особисто. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.12.1999 року ОСОБА_6 (її мати) та ОСОБА_7 продали належну їм на праві спільної часткової власності приватизовану квартиру відповідно до договору купівлі-продажу від 11.12.1999 року на суму 20886 гривень, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією договору та копією довідки БТІ. Грошові кошти ОСОБА_6 подарувала своїй доньці ОСОБА_4 для придбання оспорюваної квартири АДРЕСА_1 . У 2019 році ОСОБА_8 звернулась до суду із позовом про стягнення пені за несвоєчасну сплату пені за несвоєчасну сплату аліментів на майно, належне боржнику ОСОБА_3 , а саме садовий будинок, площею 121,6 кв.м., що розташований за адресою Хмельницька область Хмельницький район Шаровечківське садівниче товариство «Електроніка» та земельну ділянку за тією ж адресою з кадастровим номером :03:012:2908 для індивідуального садівництва було накладено арешт, описано, оцінено та виставлено на прилюдні торги. В зв`язку із тією обставиною, що претендентів на його придбання з прилюдних торгів не виявилось, його було запропоновано стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення зобов`язань ОСОБА_3 на виконання рішення суду про стягнення аліментів та рішення суду про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Таким чином, ОСОБА_4 фактично зареєструвала право власності на майно, яке було придбано сторонами під час шлюбу сторін в рахунок примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, пені за несвоєчасну сплату аліментів та штрафу, накладеного на ОСОБА_3 органам ДВС в зв`язку із невиконанням ним аліментних зобов`язань. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_4 з моменту розірвання шлюбу не оспорювала права ОСОБА_3 на майно, набуте у шлюбі у вигляді садового будинку, площею 121,6 кв.м., що розташований за адресою Хмельницька область Хмельницький район Шаровечківське садівниче товариство «Електроніка», зареєстрованого на його ім`я та дотрималась умов фактичного поділу майна між колишнім подружжям. Натомість ОСОБА_3 після судових рішень на користь його колишньої дружини та дитини, звернувся до суду із спливом 12 років від дня розлучення та 11 років від дня складання та нотаріального посвідчення заяви про відсутність претензій до ОСОБА_4 щодо оспорюванної квартири, що була зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 , що підтверджується копією нотаріально- посвідченої заяви ОСОБА_3 від 10.08.2009 року. Посилання позивача на те, що про порушення свого права на оспорювань квартиру йому стало відомо в грудні 2019 року є необґрунтованими та безпідставними, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а посилання у позовній заяві на застосування норм ст.. 72 СК України до правовідносин, що виникли, є неправомірним, оскільки позивач звернувся до суду за визнанням та захистом права власності на ? частину майна, що було придбано під час шлюбу та зареєстровано на відповідача ОСОБА_4 , а не вимогам про поділ майна подружжя. Таким чином, позивачу було відомо про реєстрацію права власності на оспорювань майно на ім`я ОСОБА_4 , будь-які докази , що 10.08.2009 року в день складання нотаріально засвідченої заяви про відсутність з його боку претензій до ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 після розлучення 30.10.2008 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 06.09.1997 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був розірваний 30.10.2008 року. Від вказаного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано квартиру АДРЕСА_1 та садовий будинок, площею 121,6 кв.м., що розташований за адресою Хмельницька область Хмельницький район Шаровечківське садівниче товариство «Електроніка» та земельну ділянку за тією ж адресою з кадастровим номером :03:012:2908 для індивідуального садівництва, що визнається сторонами по справі.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суд уз вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 72 СК України передбачено, що до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

ОСОБА_3 користувався та проживав у спірній квартирі до 2008 року, після чого добровільно виписався з квартири та став проживати в іншій квартирі, про що зазначено в позові.10.08.2009 року ОСОБА_3 подав нотаріально засвідчену заяву, про те, що у зв`язку із розірванням шлюбу з гр.. ОСОБА_4 30.10.2008 року, не має жодних матеріальних претензій до ОСОБА_4 та не претендує на квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана ними під час перебування у шлюбних відносинах. Крім того, з свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися від 17.03.2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрував на праві особистої власності у 2012 році земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:2908 та садовий будинок за адресою Хмельницька область Хмельницький район Шаровечківське садівниче товариство «Електроніка», які було придбано ними під час проживання у шлюбі.

Суд вважає, що саме з цього часу, з 10.08.2009 року, почала відраховуватися позовна давність на звернення позивача з позовом до суду за захистом порушеного права.

Оскільки ОСОБА_3 звернувся із зазначеним позовом до суду у 14 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, позовна заява задоволенню не підлягає у зв`язку із застосуванням позовної давності.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 60, 63, 70, 71, 72 СК України, ст..ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 259, 263-265 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права приватної власності на одну другу частину квартири, яка була придбана під час шлюбу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_3 , ід.н. НОМЕР_1 , адреса для листування

АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ід.н. НОМЕР_2 , проживає в

АДРЕСА_3 ;

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2020 року.

Суддя: О.В.Мазурок