РІШЕННЯ

Іменем України

17.11.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі судового наказу №2-н/465/779/18 від 29 серпня 2018 року у справі № 465/4609/18, що виданий Франківським районним судом м. Львова на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 та визначити їх у твердій грошовій сумі, а саме: 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 02 серпня 2003 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області було зареєстровано шлюб (актовий запис №1742). У шлюбі народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 19 червня 2018 року. 26 червня 2018 року рішенням Франківського районного суду м. Львова (справа №465/3672/18) шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка та син залишились проживати в належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач проживає окремо. З 01 серпня 2018 року аліменти стягуються згідно з судовим наказом №2-н/465/779/18 від 29 серпня 2018 року у справі № 465/4609/18, що виданий Франківським районним судом м. Львова на підставі заяви відповідачки. Однак, з моменту видачі даного судового наказу матеріальний стан позивача значно погіршився. Крім того, змінився і його сімейний стан. Зокрема, у позивача народилась дитина (свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_2 ) і позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07 квітня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги сьогоднішній матеріальний (фактично, відсутні будь-які доходи) та сімейний (наявність ще однієї дитини) стан позивача, просить змінити розмір аліментів, які стягуються із позивача на користь відповідачки та визначити їх у твердій грошовій сумі, а саме: 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 23.06.2020 року суддею Франківського районного суду м. Львова відкрито спрощене позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та призначено до розгляду, у яке викликано сторони.

15.10.2020 року представник відповідачки подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Звертаючись до суду позивач обґрунтовує свої вимоги положенням ч. 1 ст. 192 СК України, при цьому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь Відповідачки, шляхом зміни способу їх стягнення з ј частини його заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1500 гривень. Разом з тим, статтею 192 СК України не передбачено можливості зміни способу стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом лише одержувача аліментів. Виходячи із зазначених положень закону, зокрема, частини 3 статті 181 СК України, право вибору стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України повністю відповідає, перш за все інтересам дитини, а також особи, з якою дитина проживає. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав клопотання про слухання справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності в задоволенні позову просить відмовити.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Згідно з рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 02 серпня 2003 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис /№1742/ -розірвано./а.с. 7-9/

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у сторін від шлюбу народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає з матір`ю ОСОБА_4 .

Відповідно до судового наказу виданого Франківським районним судом м. Львова 29 серпня 2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 01 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття./а.с. 10/

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 24 листопада 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ./а.с.11/

Згідно з наказом прокурора Львівської області Діденко І. № 534К від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07 квітня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. /а.с. 12/

Відповідно до довідки про доходи № 162 від 05 жовтня 2020 року, виданої КНП ЛОР Львівський онкологічний регіональний лікувальний центр, ОСОБА_4 працює на посаді лікар-хірург-онколог, форма працевлаштування основна та її загальна сума доходу з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року становить 22645,84 грн.

З довідки про отримання аліментів № 31620 від 12 жовтня 2020 року, виданої Франківським ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м. Львів), у період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року включно (згідно судового наказу № 465/469/18, виданого 29 серпня 2018 року Франківським районним судом м.Львова) розмір отриманих аліментів становить 24968,38 грн. за червень, серпень та вересень 2020 року аліменти не сплачувались.

Відповідно до довідки про доходи № 21-1254 від 19 жовтня 2020 року, виданої Львівською обласною прокуратурою, ОСОБА_1 працює в Львівській обласній прокуратурі та його заробіток з травня 2020 року по жовтень 2020 року становить 0.00 грн.

Згідно з відомістю утримання аліментів від 25 травня 2020 року за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року сплачено 164 430,20 грн. аліментів.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналогічні положення містяться в частині п`ятій статті 183 СК України.

Як зазначено в частині сьомій статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, або такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу, у разі його видачі відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункти 4 та 5 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від: 15 січня 2020 року у справі № 554/325/16-ц (провадження № 61-20049св19) та 26 лютого 2020 року у справі № 523/5464/19 (провадження № 61-21155св19).

Подаючи позов про зменшення розміру аліментів, боржник не вправі ініціювати у ньому також питання про зміну способу стягнення аліментів, адже таке право, в силу приписів абзацу 2 частини третьої статті 181 ЦПК України, належить виключно одержувачу аліментів (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).

Вирішуючи справу за позовом боржника (платника аліментів) про зменшення розміру аліментів, після видачі судом наказу про їх стягнення у частці від заробітку (доходу), суд повинен керуватися в першу чергу положеннями статті 192 СК України, та субсидіарно положеннями статті 182 цього Кодексу.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні спору суд враховує таке.

Право на зміну способу стягнення аліментів належить одержувачу аліментів. Одержувач аліментів -відповідачка у справі не заявляла вимог про зміну способу стягнення аліментів. Дитина, на користь якої стягуються аліменти, - ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, розмір заробітної плати якої є незначним. Стан здоров`я дитини та платника аліментів є задовільним. У позивача змінився сімейний стан - народилася ще одна дитина та він з 07 квітня 2020 року знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У позивача відсутній дохід у виді заробітної плати, він не сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітної плати з травня 2020р. ( у травні сплачено - 1200грн. аліментів,у червні 2020р. - 0,00 грн., в липні 2020р. - 1500грн., в серпні 2020р. - 0,00грн., у вересні 2020р. - 0,00грн.). Згідно із судовим наказом з позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 1159 грн. (прожитковий мінімум для дітей віком від 6-ти до 18 років з 1 липня 2020р. - 2318грн.).

З`ясувавши обставини справи та оцінивши докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258-259, 264-265, 274, 279, ЦПК України, керуючись ст.ст. 180, 181, 182-183, 192 СК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу № 2-н/465/779/18 від 29 серпня 2018 року у справі № 465/4609/18, що виданий Франківським районним судом м. Львова на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено на підписано 17.11.2020 року.

Суддя Г.П.Мигаль