СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/19679/18

пр. № 2/759/399/20

13 липня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Марус А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Хрещатик,8-А; фактична адреса: 01601, м.Київ, вул.Прорізна,8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018 року засобами поштового зв`язку уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіна М.А. звернулася до Солом`янського районного суду з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) вимогами якого є звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

10.08.2018 року ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва вище зазначену справу направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва (а.с.19).

11.10.2018 року протоколом автоматичного розподілі справи між суддями вище зазначена справа була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю.

16.10.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.03.2019 у зв`язку зі смертю одного з відповідачів - ОСОБА_2 від представника позивача подано клопотання про залучення у справі співвідповідачів, та подано уточнену позовну заяву.

29.07.2019 ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.12.2005 року ОСОБА_2 уклав з ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» кредитний договір № 37/05-840/100 зі змінами та доповненнями від 26.04.2006 року та 08.12.2006 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 37/05-840/100 від 01.12.2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також банк уклали іпотечний договір від 01.12.2005 року. Відповідно до умов іпотечного договору, в іпотеку було передано нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконував, було подано позовну заяву про стягнення заборгованості, яка була задоволена рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 29 листопада 2010 у справі №2-3433-1/10.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за вищевказаним рішенням суду не виконує, то в рахунок погашення заборгованості в розмірі 3 023 231,75 гривень позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на електронних торгах.

Розмір заборгованості позивач обгнрунтовує нарахованими пенею та процентами, що утворилися за час від задоволення позову.

26.01.2020 р. засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 було направлено відзив, у якому зазначаються наступні обставини, відповідно до яких у позові має бути відмовлено. Позивачем повторно заявлено одну і ту саму вимогу, оскільки вже існує рішення про стягнення боргу. Пропущено строк позовної давності. Також вказується про неправильне нарахування позивачем процентів та пені за кредитним договором.

27.02.2019 було подано відповідь на відзив у якій спростовуються доводи, які були зазначені відповідачем у відзиві.

ОСОБА_1 подано заперечення проти відповіді на відзив, в якому обгрунтовуються ті самі аргументи, що були наведені у відзиві.

Відповідачі до суду не з`явилися, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином.

Представник позивача до суду не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у справі.

Суд, розглянувши подані сторонами письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 01.12.2005 року ОСОБА_2 уклав з ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» кредитний договір № 37/05-840/100 зі змінами та доповненнями від 26.04.2006 року та 08.12.2006 року (а.с.5-8).

Судом встановлено, що 01 грудня 2005 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 уклала з ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» договір іпотеки № 37/05-840/100-01 (а.с.9-12).

Згідно з приписами частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2010 року у справі №2-3433-1/10 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 465 358 гривень 26 копійок (а.с.13).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 37/05-840/100 від 01.12.2005 року, заборгованість перед банком відповідачів станом на 01.06.2018 року складає 3 023 231, 75 гривень. З розрахунку вбачається, що ця заборгованість утворилася внаслідок невиконання вищевказаного рішення суду (а.с.4).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а

позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відзиві зазначено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінено кредитором, що засвідчено у судовому рішенні. Однак, суд не згоден з такою думкою, оскільки при ухваленні судом рішення, у сторін не припиняється зобов`язальне правовідношення в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, а тому нарахування процентів та пені здійснюється загальному порядку.

Таким чином судом встановлено, що заборгованість відповідачів солідарно перед позивачем складає 3 023 231 гривень 75 копійок.

Щодо строків позовної давності.

Ухвалення судом рішення про дострокове виконання зобов`язання не є підставою для припинення такого зобов`язання, тобто у випадку цієї справи для припинення кредитного договору. Кредитний договір не припиняє свою дію разом з рішенням суду, оскільки рішення суду лише покладає на сторін нові права та обов`язки у рамках існуючого договору, а не припиняє його. Враховуючи, що позов було подано 30.07.2018, а строк за який сторони погодились його виконувати є 24.11.2015 року, то строк позовної давності не є пропущеним.

Щодо дововодів відповідача про повторне заявлення однієї і тієї самої вимоги.

Суд вважає за потрібне роз`яснити, що нарахування пені та процентів за час прострочення зобов`язання не є повторно заявленою вимогою, окрім того стягнення на предмет іпотеки не створює подвійного стягнення з відповідачів, а лише забезпечує виконання основного зобов`яння.

Доводи відповідача про те, що у зв`язку зі смертю одного з відповідачів припиняється порука, оскільки поручитель не поручався за нового боржника також є безпідставними, оскільки у поручителя виникає зобов`язалье правовідношення саме з кредитором, а не з боржником.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №7/2018 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.135). Так, відповідно до матеріалів спадкої справи з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 (а.с. 150), а також ОСОБА_1 (а.с. 134). Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був зареєстрований за однією адресою разом з померлим, то суд вважає, що він також прийняв спадщину. Таким чином зазначені у позові відповідачі, окрім померлого ОСОБА_2 є належними відповідачами у справі.

Відповідно до договору вищевказаного договору іпотеки, іпотекодавцями є всі відповідачі у справі, а отже суд доходить висновку про їх солідарну відповідальність.

Враховуючи викладене, дослідивши наявні в матіралах справи договори, та не отримавши від відповідачів аргументованих доводів про необгрунтованість вимог позивача дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги про зверненення стягнення на предмет іпотеки: квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 625, 1054 ЦК України ст.ст.6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,354,355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Хрещатик,8-А; фактична адреса: 01601, м.Київ, вул.Прорізна,8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 023 231 гривень 75 копійок звернути стягнення на предмет іпотеки, яка належить іпотекодавцям на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною у м.Києві радою 11.10.2005 р., шляхом продажу на електронних торгах нерухомого майна: однокімнатної квартири загальною площею 27,90 кв. м., житловою площею 15 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць