Справа № 474/805/18
Провадження №2/474/280/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.20р.

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого-судді Фасій В.В.

при секретарі судових засідань Багрін Н. А.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

без участі:

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Врадіївка Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

03.09.2018р. позивач ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 2) про визначення додаткового строку тривалістю у 6 місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його рідної сестри ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що він не звернувся в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 2015р. постійно здійснював догляд за тяжко хворою співмешканкою ОСОБА_7 , яка прикута до ліжка та потребує постійного стороннього догляду, та проживає разом з ним однією сім`єю в іншому населеному пункті - с. Ясна Поляна Миколаївського району Миколаївськї області. А тому вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, в зв`язку з чим просить суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала, наполягала на його задоволенні, з підстав неподання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри у встановлений 6-місячний строк, з поважних причин, - здійснення догляду в іншому населеному пункті за тяжко хворою співмешканкою, яка прикута до ліжка та потребує постійного стороннього догляду. А також посилалася, на незначний проміжок часу що пройшов від дня закінчення строку прийняття спадщини, 13.07.2018р., подачею заяви про прийняття спадщини до нотаріуса 06.08.2018р. та подачею позовної заяви до суду 03.09.2018р. Крім того зауважила, що на той час між позивачем та відповідачем 1 йшли перемовини, щодо погодження прийняття спадщини одним з них, з наступною сплатою іншому вартості Ѕ частки успадкованого майна, та ОСОБА_8 сподівався що по досягненні домовленості встигне все оформити, бо в нього були документи на майно, та після того як домовленості не досягли, подав заяву до нотаріуса.

Відповідач 2 ОСОБА_4 позов визнала, посилалася, що виховувалася тіткою ОСОБА_9 з першого по дев`ятий клас під час навчання у школі, а потім постійно проживала з нею, здійснювала догляд після перенесених нею хвороб, та що за життя тітка мала намір скласти на неї заповіт, однак через переоформлення прав з покійного чоловіка на себе, не встигла цього зробити. Крім того у рік смерті тітки, під час поминальних днів (провід) на яких були присутні також позивач ОСОБА_1 та відповідач 1 ОСОБА_4 , останній повідомляв, що не буде оформляти спадщину. В телефонному режимі відповідач 1 також давав згоду на оформлення спадкових справ за батьком, нею, з наступною сплатою йому Ѕ частини вартості спадкового майна.

Представник відповідача 1 - ОСОБА_5 подала відзив на позов (вх. №5794/18 від 03.12.2018р.), в якому позов не визнала, в судовому засіданні просила відмовити у позові, оскільки на її думку позивач був обізнаний, про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, так як його дочка також займалася оформлення спадщини після смерті спадкодавиці. Вона ж посилалася, що відповідач 2 під час звернення до нотаріальної контори не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців, - позивача та відповідача 1, які доводяться їй батьком та рідним дядьком, оскільки як вважає представник, відповідач 2 упереджено ставиться до батька та його родичів. Також зазначала, що довідка лікаря від 13.08.2018р. про стан здоров`я співмешканки позивача, на її думку є сумнівною, оскільки видана на ім`я ОСОБА_7 , яка прикута до ліжка, і не могла з`явитися до лікаря за цією довідкою особисто, крім того на її думку у ОСОБА_7 є ще четверо дітей, які могли її доглянути у період коли позивач мав намір подати заяву до нотаріуса. Вона ж зауважила, що після витіку строку для прийняття спадщини, у позивача відразу з`явився час на поїздки до нотаріусу, що також на її думку є сумнівним. Посилалася, що позивач за бажанням міг подати заяву про прийняття спадщини до будь - якого нотаріуса чи направити її поштою, відповідно до вимог Інструкції про вчинення нотаріальних дій. Та що позивачем не подано доказів ведення будь - яких домовленостей з її клієнтом щодо оформлення спадщини. Зазначала, що довідка сільської ради де ОСОБА_7 зазначена співмешканкою позивача не є належним доказом підтвердження цієї обставини (рішенням суду), та що доказів того, що позивач є її опікуном, матеріали справи також не містять. Як на підставу своїх заперечень проти позову посилалася на практику ВСУ у справах: 136/200/17 від 12.11.2018р. (хвороба дітей позивача не може вважатися підставою для визнання поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки заяву мав би подати особисто чи надіслати поштовим зв`язком саме позивач), №6 6-496цс17 від 06.09.2017 р. (визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини); № 198/476/16-ц, 18.01.18 (та обставина що позивач не знав про смерть спадкодавиці, оскільки вона проживала в іншому населеному пункті, не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини).

В судове засідання 25.06.2019р. представник відповідача 1 - ОСОБА_5 не з`явилася, звернувшись з заявою за вх. №3014 від 25.06.2019р. про відкладення розгляду справи з огляду на її участь у кримінальному провадженні в якості захисника в іншому суді, з огляду на що розгляд справи було відкладено на 23.09.2019р., про що останню було повідомлено рекомендованим поштовим відправленням №197 - 08.08.2019р.

В судове засідання 23.09.2019р. представник відповідача 1 - ОСОБА_5 повторно не з`явилася звернувшись з заявою за вх. №4433 від 23.09.2019р. про відкладення розгляду справи з огляду на її участь у кримінальному провадженні в якості захисника в іншому суді, з огляду на що розгляд справи було відкладено на 08.11.2019р..

08.11.2019р. після проведення судового засідання за участю представника позивача та представника відповідача -1 ОСОБА_5, та відповідача 2 ОСОБА_3 , в судовому засіданні було оголошено перерву на 30.12.2019р..

В судове засідання 30.12.2019р. представник відповідача -1 ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляд справи (розписка) не з`явилася, з заявами на адресу суду не зверталася, про причини неявки не повідомила.

В судове засідання 03.04.2020р.. представник відповідача -1 ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляд справи (рекомендоване поштове відправлення №505 вручене останній 19.03.2020р.) не з`явилася, з заявами на адресу суду не зверталася, про причини неявки не повідомила.

До того ж строк дії її повноважень як представника відповідача 1 згідно договору про надання правової допомоги закінчився 31.12.2019р., після чого підтверджуючих документів на участь у справі в якості представника відповідача 1 ні від відповідача 1, ні від представника ОСОБА_5 не надходило.

Відповідач 1 ОСОБА_4 в судове засідання 08.11.2019р. будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендоване поштове відправлення №561), в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, з заявами не звертався.

Він же, в судове засідання 30.12.2019р., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендоване поштове відправлення №919), не з`явився, про причини неявки не повідомив, з заявами не звертався.

В судове засідання 03.04.2020р. відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендоване поштове відправлення №513), повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, з заявами не звертався.

В судове засідання 03.04.2020р. позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендоване поштове відправлення №483), в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, з заявами не звертався.

В судове засідання 03.04.2020р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явилася, звернувшись з телефонограмою про закінчення розгляду справи у її відсутність.

В судове засідання відповідач 2 ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (рекомендоване поштове відправлення №521), не з`явилася, про причини неявки не повідомила, з заявами не зверталася.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.3 цього кодексу - якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою

Згідно зі ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За такого, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача 1 та його представника- ОСОБА_5 , повноваженою на участь у справі згідно договору про надання правової допомоги до 31.12.2019р., а також неявку відповідача 2, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, з заявами на адресу суду не зверталися, та з огляду на те, що через неявку представника відповідача 1 - ОСОБА_5 судові засідання, за її ж заявами, неодноразово відкладалися, те, що в судовому засідання як представник позивача ОСОБА_2 , так і представник відповідача 1- ОСОБА_5 , відповідач 2 ОСОБА_4 давали пояснення по суті справи, та враховуючи що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, яка перебуває в провадженні суду ще з 03.09.2018р., визнав за можливе провести судове засідання за відсутності нез`явившихся осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач ОСОБА_1 , та відповідач 1 - ОСОБА_4 є рідними братами спадкодавця ОСОБА_10 ( свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 14.07.1950 р., витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №7 від 14.03.2018р. та №0 від 14.03.2018р., свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 , відповідь нотаріуса №1606/01-16 від 21.12.2018р.);

ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_9 померла (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 15.01.2018р.);

19.03.2018 р. відповідач 2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_9 , в якій останньою також повідомлялося про відсутність спадкоємців передбачених ст. 1261 ЦК України після смерті спадкодавця (заява за №56 від 19.03.2018р.);

18.07.2018р. відповідач 1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_9 , яка надійшла до нотаріальної контори 31.07.2018р. (відповідь нотаріуса №1606/01-16 від 21.12.2018р. (заява вх. №296/02-м від 18.07.2018р.);

20.11.2018р. від відповідача 1 нотаріусом також було прийнято заяву за вх. №333 про прийняття спадщини, в якій останнім повідомлялося про відсутність спадкоємців передбачених ст. 1261 ЦК України після смерті сестри ОСОБА_9 (заява №333 від 20.11.2018р.);

06.08.2018р. позивач, через представника ОСОБА_4 , звернувся до приватного нотаріуса Демченко Т. М. з заявою про вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , на квартиру АДРЕСА_1 , у видачі якого нотаріусом було відмовлено в зв`язку з не зверненням до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, та не пред`явлення доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №797/02-31 від 06.08.2018р., свідоцтво про право власності на житло від 29.10.1999 р., витяз з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19202000);

Причинами пропуску строку для прийняття позивачем спадщини стали обставини тривалої хвороби його цивільної дружини ОСОБА_7 , яка з 2015 року хворіє на цукровий діабет ІІ типу зі складною формою перебігу, є інсулін - залежною, хворіє також на ішемічну хворобу серця, атеросклероз, кардіосклероз з гіпертонічною хворобою ІІІ ступеню, та яка являється хворою середньої важкості, прикутою до ліжка, потребує постійного догляду, інвалідного візка, а також обставини здійснення ним догляду за дружиною, з якою він постійно проживає за однією адресою в іншому населеному пункті - с. Ясна Поляна Миколаївського району Миколаївської області (довідка лікаря Миколаївського районного центру первинної медико - санітарної допомоги /Ковалівська амбулаторії ЗПСМ/ №510 від 13.08.2018р., довідка про склад сім`ї № 496 від 13.08.2018р., довідка про здійснення догляду № 497 від 13.08.2018р.);

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При прийнятті рішення суд керується:

Нормами ст. ст. 1220,1222,1270 ЦК України, що право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Крім того, відповідно до листа ВССУ від 06.05.2013 року за №24-753/0/4-13 визнаються поважними причини пропуску строку такі як: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Одночасне дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, ВС/КЦС у постанові № 681/203/17-ц від 17.10.2018р. зробив висновок, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог .

З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача, здійснення позивачем, з 2015 року, постійного догляду за хворим членом сім`ї - співмешканкою ОСОБА_7 , яка прикута до ліжка, та те, що шестимісячний строк подання позивачем ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті сестри сплив ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через 23 дні після закінчення строку для подання заяви, та до суду - з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини 03.09.2018 року, що свідчить проте, що пропущений ними строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним (менше двох місяців), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача, як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини - обставини ведення перемовин щодо погодження прийняття спадщини одним з братів, з наступною сплатою іншому вартості Ѕ частки успадкованого майна, та сподівання позивача, що по досягненні домовленості він встигне все оформити, бо в нього були документи на майно, оскільки не вважає їх такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Також суд не бере до уваги посилання представника відповідача 1 про обізнаність позивача про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, так як його дочка також займалася оформлення спадщини після смерті спадкодавиці, та щодо неповідомлення відповідачкою 2 під час звернення до нотаріальної контори про наявність інших спадкоємців, - позивача та відповідача 1, які доводяться їй батьком та рідним дядьком, через її нібито, упереджене ставлення до них, як такі що є суб`єктивною думкою представника відповідача, не підтверджені належними засобами доказування, та не спростовують наявність інших поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем. Крім того ці ж її посилання на дії відповідача 2 не можуть бути поставленні в вину позивачу, тоді коли саме на нотаріуса, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» покладено обов`язок отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

З зазначених підстав суд не бере до уваги припущення представника відповідача 1, що у ОСОБА_7 є ще четверо дітей, які могли її доглянути, у період коли позивач мав намір подати заяву до нотаріуса, та що після витіку строку для прийняття спадщини, у позивача відразу з`явився час на поїздки до нотаріусу.

Суд також критично оцінює посилання представника відповідача 1 про ненадання позивачем належних доказів щодо проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , оскільки відповідно до чинного законодавства України, до близьких родичів та членів сім`ї особи також відносяться особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, в т.ч. особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, що в судовому засіданні було встановлено та доведено належними і допустими доказами, - показаннями відповідача 2 в якості свідка, довідкою про склад сім`ї позивача № 496 від 13.08.2018р., до якої входять ОСОБА_7 , спільна донька ОСОБА_11 , 1991 р.н..

ЇЇ ж доводи про не доведення позивачем належними доказами факту здійснення постійного догляду за цивільною дружиною ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу, оскільки факт надання особі яка хворіє сторонньої постійної допомоги іншою особою може підтверджуватися довідками органів охорони здоров`я, органами місцевого самоврядування за місцем перебування такої особи, про що в матеріалах справи наявні довідка лікаря №510 від 13.08.2018р. про стан здоров`я співмешканки та її потребу у сторонньому догляді, довідка сільської ради з місця проживання позивача №497 від 13.08.2018р. про здійснення постійного догляду.

Щодо тверджень представника відповідача на сумнівність довідки лікаря від 13.08.2018р. про стан здоров`я співмешканки позивача ОСОБА_7 виданої на її ж ім`я, з - підстав того що остання прикута до ліжка, і не могла з`явитися до лікаря за цією довідкою особисто, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Положення про амбулаторію №801 від 29.07.2016р. амбулаторія надає первинну медичну допомогу прикріпленому населенню в умовах амбулаторії та вдома за викликом, та як встановлено в ході судового засідання, лікар здійнював огляд хворої вдома.

Щодо можливості вчинення позивачем дій щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, то суд не бере їх до уваги з вищенаведених підстав.

Крім того, з матеріалів спадкової справи, дослідженої судом в судовому засіданні 03.04.2020р., вбачається, що відповідач 2 та відповідач 1 у березні та липні 2018р. звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, в яких про інших спадкоємців не повідомляли.

Відповідно до положень ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини), нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Отже закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Проте відповідачі, знаючи достеменно про існування ще одного спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_9 , свідомо не повідомили про це нотаріуса.

Належних доказів на підтвердження такого інформування відповідачами суду не надано.

Керуючись ст. ст.4-5, 10, 12,76-80, 89, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст.1220,1270,1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у шість місяців, з дня набрання рішення законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Фасій