Справа № 342/1141/20
Провадження № 2/342/678/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнення аліментів розпочати з дати подачі позовної заяви і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24 березня 2014 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_4 . Однак, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, кожен з них мав протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач не приймав участі у матеріальному забезпечення сім`ї, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Рішенням Городенківського районного суду від 18 листопада 2015 року по справі № 342/512/15-ц шлюб між сторонами розірвано; дочку ОСОБА_3 залишено проживати з позивачем. Після реєстрації другого шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ». У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 .В даний час дочка ОСОБА_4 проживає зі позивачем та повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Всі питання щодо виховання дочки вирішуються ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки ОСОБА_2 . З моменту розлучення і по цей час відповідач жодних коштів на проживання та утримання дитини не дає, нічим не забезпечує та не цікавиться її потребами, не турбується про її життя та здоров`я. Відповідач фізично здоровий, працездатний, їздить на заробітки у Чеську республіку та працює по найму у людей, де отримує заробіток, розмір якого позивачу невідомий. Про інших утриманців нічого невідомо. Тобто ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, однак добровільно цього не робить. Дочка ОСОБА_4 є ученицею Вікнянського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад». Вона швидко росте, виростає з одягу та взуття, потребує збалансованого харчування, добротного взуття, одягу та літератури. Все перелічене вимагає значних матеріальних витрат і участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком. Проте, відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у покритті цих витрат нарівні зі позивачем. Позивач в даний час ніде не працює, доглядає та виховує дітей, її теперішній чоловік працює та забезпечує сім`ю. Домовленості між позивачем та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дитину на даний час не існує, та й не передбачається досягнення такої з огляду на напружені стосунки, які між ними склалися. Саме це змусило позивача звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення поштового відправлення за адресою реєстрації місця проживання, яке повернулося до суду без вручення з довідкою «Укрпошта», причина повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2015 року по справі № 342/512/15-ц (провадження № 2/342/336/2015) розірвано шлюб між гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 24 березня 2014 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1; дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , залишено на проживанні з матір`ю; після розірвання шлюбу відновлено позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 травня 2014 р. виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2017 виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, 21.11.2017 (актовий запис № 2 від 21.11.2017) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». У даному шлюбі народилася дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що стверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08.05.2019 виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки № 515, виданої 01.10.2020 виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради, позивач ОСОБА_1 , 1996 року народження зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 до складу її сім`ї входять: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Дочка сторін ОСОБА_3 навчається у 1 класі Вікнянського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад», що стверджено довідкою № 02-04/89 від 30.09.2020.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Судом встановлено, що відповідач не надає кошти для утримання дочки ОСОБА_4 в достатньому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 згаданого Кодексу визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачем підстави позовних вимог, розмір встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку, обставини, визначені ст.ст. 182, 184 СК України, відсутність даних про те, що відповідач має на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом 06.10.2020, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, судом задоволено позов, то з відповідача слід стягнути до державного бюджету судовий збір в розмірі, передбаченому пп.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 840,80 грн.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 81, 82, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 06 жовтня 2020 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до державного бюджету судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Судове рішення складене 19.11.2020.

Суддя: Федів Л. М.