Справа №333/5863/20
Провадження №2/333/2907/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О.,

представника позивача Івашкова С.О.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/5863/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Івашков С.О., звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач є батьком останнього, однак не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться життям сина, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні. За період навчання дитини не приходив до школи, не з`являвся на батьківські збори, не долучався до шкільних та класних заходів. ОСОБА_1 жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 , будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Івашков С.О., у підготовчому судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі, з підстав викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_1 , у підготовчому судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити, додатково пояснив, що вже більше п`яти років не зустрічався зі своєю дитиною, аліментні зобов`язання не виконує, наслідки позбавлення батьківських прав йому зрозумілі.

Представник третьої особи, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21.08.2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за №769 від 21.08.2008 року (а.с 7).

Згідно розрахунку Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 40125/9-18.3-34 від 11.06.2020 року за виконавчим провадженням, відкритого на виконання виконавчого листа № 333/5729/17, виданого 08.05.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , станом на 11.06.2020 року рахується заборгованість у розмірі 34 645,66 гривень (а.с. 8-9).

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує до самостійного життя, не бере участі у навчально-виховному процесі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.11.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков