У х в а л а

16 листопада2020 року

м. Київ

справа № 336/4785/18

провадження № 61-4555св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Прокуратури Запорізької області та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року під головуванням судді

Галущенко Ю. А. та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2019 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Воробйової І. А., Онищенко Е. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Прокуратура Запорізької області, Державна казначейська служба України,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Запорізької області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що 19 травня 2018 року він рекомендованим цінним листом направив до Генеральної прокуратури України заяву від

12 травня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 366 КК України відносно старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 . Також 19 травня 2018 року з аналогічною заявою він звернувся до Прокуратури Запорізької області. В заяві він виклав обставини вчиненого, на його думку, кримінального правопорушення, просив внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування, про що його повідомити, виконати відносно нього дії згідно статтями 55, 56 КПК України.

Вказував, що 14 червня 2018 року він отримав з Прокуратури Запорізької області відповідь від 07 червня 2018 року за підписом начальника відділу прокуратури Запорізької області Степанченка А. на заяви про вчинення кримінального правопорушення, направлені ним 19 травня 2018 року до Генеральної прокуратури України та Прокуратури Запорізької області. У вказаній відповіді з посиланням на частину 5 статті 214 КПК України його було поінформовано про відмову у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від

12 травня 2018 року, оскільки, на думку начальника відділу прокуратури Запорізької області Степанченка А., заява не містить жодних даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення за викладених обставин.

Бездіяльність з боку посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 12 травня 2018 року, була оскаржена ним слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року скарга ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Запорізької області, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 12 травня 2018 року, була задоволена, зобов`язано уповноважених осіб Прокуратури Запорізької області внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 12 травня

2018 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, про що інформувати заявника.

Вказував, що 11 липня 2018 року на виконання ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року відомості за заявою ОСОБА_1 від 12 травня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, було внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань з № 0000255.

Зазначав, що бездіяльність посадових осіб Прокуратури Запорізької області завдала йому моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушеного права, яку він оцінює в 10 000,00 грн. Крім того, йому були завдані збитки, що виразились у поштових витратах та оплаті юридичних послуг для захисту порушених прав. Посилаючись на зазначені обставини просив стягнути з Державної казначейської служби України на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України 3 675,60 грн та 137,36 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 288,00 грн - витрат на правову допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної Казначейської служби України як розпорядника коштів Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн та судові витрати у розмірі 1 020,19 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2019 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України, заступника прокурора Запорізької області та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду,

Прокуратура Запорізької області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, а в іншій частині вказані судові рішення - залишити без змін.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржені судові рішення в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди та прийняти в цій частині рішення, яким стягнути на його користь 3 273,60 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та змінити оскаржувані судові рішення в частині стягнення судових витрат.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за касаційними скаргами Прокуратури Запорізької області та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року під головуванням судді

Галущенко Ю. А. та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2019 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Воробйової І. А., Онищенко Е. А., призначити до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

Є. В. Петров