Справа № 761/9233/19
Провадження № 6/761/1480/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.,

представника заявника Зосименко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява ТОВ «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-3040/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05.05.2010 року в цивільній справі № 2-3040/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, даний позов задоволено частково. Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику стягувача було видано виконавчий лист, однак заявник, який є правонаступником стягувача, у зв`язку з об`єктивними обставинами, в тому числі з причин втрати оригінала виконавчого листа та видачі його дубліката, пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому звернувся до суду з даною заявою.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав просив суд про її задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути питання про поновлення пропущеного строку за відсутності вказаних осіб.

Вислухавши представника заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05.05.2010 року у цивільній справі № 2-3040/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, даний позов задоволено частково, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредиту в сумі 71416,46 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 714,16 грн., витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 252,00 грн., та витрати за публікацію в газеті оголошення в сумі 420,00 грн.

За вказаним рішенням, яке набрало законної сили, з метою його примусового виконання представнику стягувача ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» видано виконавчий лист.

Разом з тим, ухвалою від 14.05.2019 року задоволено заяву ТОВ «АНСУ» та замінено стягувача у виконавчому листі, виданому Шевченківським районним судом м.Києва у цивільній справі № 2-3040/10, а саме ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «АНСУ».

Також, ухвалою від 24.03.2020 року задоволено заяву ТОВ «АНСУ» та видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-3040/10, оскільки його оригінал було втрачено.

Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Згідно з ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 року, п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 року, п.37).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані представником заявника письмові докази та зазначені у заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що заявником було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, а тому вказана заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «АНСУ» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа в справі №2-3040/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.11.2020 року.

СУДДЯ М.А. РИБАК