Справа № 212/3588/16-ц
У Х В А Л А

16 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., секретаря судового засідання Безкоровайної О.Т., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі № 212/3588/2016-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний ноторіус Криворізького міського нотаріального округу Герасимова Л.С. про визнання шлюбу та заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

12 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді. В обґрунтування заяви про відвід вказувала про те, що позивач неодноразово не з`являється до судового засідання, а суддя не залишає справу без розгляду, що свідчить про упереджене ставлення до розгляду цієї справи та побічну заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи.

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами 2-3 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (Частина третя статті 40 в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Враховуючи, що заява про відвід подана за два дні до судового засідання, вона вирішується складом суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (частина 7 статті 40 ЦПК України).

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Вважаю, що доводи заяви про відвід судді є суб`єктивним сприйняттям обставин, які відбувалися під час розгляду іншої справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК, зокрема, незгода з судовими рішеннями судді, які набрали законної сили, не може бути підставою для відводу.

У відповідності до Бангалорських принципів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Однак заявником не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про наявність таких обставин, а також не зазначено жодних доказів, які підтверджували вказані обставини.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді ґрунтується виключно на незгоді з процесуальними рішеннями судді, що само по собі не може бути підставою для відводу судді. Така незгода з процесуальним рішенням може бути викладена стороною у апеляційній скарзі на судове рішення.

Наведене повністю узгоджується із приписами ст.36 ЦПК України, відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу. Незгода із рішенням суду може бути викладена стороною у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, яка є предметом розгляду апеляційного суду (ст.352 ЦПК України). Незгода із ухвалою суду може бути викладена у апеляційній скарзі окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України; заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії").

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях судді Пустовіта О.Г. не вбачається упередженого ставлення до позивача ОСОБА_2 по зазначеній цивільній справі, а тому у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пустовіта О.Г. від розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний ноторіус Криворізького міського нотаріального округу Герасимова Л.С. про визнання шлюбу та заповіту недійсним у цивільній справі № 212/3588/16-ц - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Пустовіт