cправа № 752/7296/20
провадження №: 2/752/5000/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 6000,00 грн. щомісячно, починаючи з для подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття; стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з 25 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але подружнє життя позивача та відповідача не склалося, після народження спільних дітей у подружжя почали виникати сварки та суперечності. 02.07.2012 Голосіївським районним судом м. Києва було прийнято рішення, яким позов про розірвання шлюбу задоволено. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин і до цього часу відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки та жодним чином не забезпечує фінансово спільних із позивачем дітей. Зазначила, що за період з 02.07.2019 по 29.02.2020 було витрачено нею особисто 55388,46 грн.

Враховуючи наведене, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду подав, в якій зазначив, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що 25.09.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 2846.

Від шлюбу у сторін народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, 02.06.2011 року, актовий запис № 873 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, 16.03.2016 року, актовий запис № 385.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2019 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд приймає до уваги, що як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, на теперішній час сторони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 разом зі спільними дітьми.

Окрім того, відповідач є співвласником вказаного житлового приміщення разом зі своїми батьками та братом, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.06.2006, зареєстрованого в КМ БТІ за № 2693 від 06.07.2006.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивач надала суду копії квитанцій та чеків з метою підтвердження рахунків витрачених на дітей, загальною сумою 53388,46 грн, за період з 02.07.2019 по 29.02.2020. Проте з наданих копій квитанцій та чеків не можливо встановити, на що були витрачені кошти та на кого ці витрати здійснювалися, а в деяких квитанціях зазначені товари, які не відносяться до дитячих товарів чи харчування.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей, оскільки позивачем неналежно сформовано доказову базу.

Відповідно до п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку.

З урахуванням вищевикладеного, аналізуючи наведені норми законів та докази по справі, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволенню не підлягають.

З урахуванням відмови в задоволенні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Мазур