Справа № 204/6060/20
Провадження № 2-о/204/90/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г. про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем (бабою) - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, з метою набуття права на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_2 . Після смерті бабусі відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті бабусі вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак постійно проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що на момент смерті бабусі вона постійно проживала разом з нею, то вважала, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину. 02 липня 2019 року вона звернулась до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, постановою державного нотаріуса П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори від 02 липня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі, оскільки вона не прийняла спадщину в установлений законом термін. Відсутність документального підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_2 унеможливлює реалізацію права на спадкування частини квартири, яка належала її бабусі на праві спільної власності. Квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,4 кв.м., належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане Виконкомом міської Ради народних депутатів від 17 лютого 1997 № 5/39097. З серпня 1988 року вона проживала разом зі своєю бабусею у вищезазначеній квартирі та здійснювала догляд за бабусею. Через похилий вік бабуся самостійно не могла забезпечувати умови свого життя та потребувала стороннього догляду. Витрати по утриманню зазначеної вище квартири несли спільно з спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_2 витрати по утриманню квартири здійснюються за її рахунок. Її мати - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про прийняття спадщини не подавала. Оскільки її мати не прийняла спадщину, вона залишилась єдиним спадкоємцем щодо спадку від ОСОБА_2 . Оскільки вона проживала разом зі своєю бабусею на час відкриття спадщини, то вважає, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - Державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Допитана у судовому засіданні 04 листопада 2020 року в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2005 року по теперішній час. Заявник ОСОБА_1 є її сусідкою, вона проживає на другому поверсі, а ОСОБА_1 - на третьому. У 2005 та 2006 році ОСОБА_1 проживала у квартирі АДРЕСА_4 разом з бабусею. Їй відомо, що з ОСОБА_1 проживає також її дочка. Бабуся ОСОБА_1 померла давно, майже одразу після того, як вона вселилась у квартиру АДРЕСА_5 .

Допитана в судовому засіданні 04 листопада 2020 року в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_6 , з 1992 року. Вона з ОСОБА_1 дружили з 90-х років. ОСОБА_1 проживала разом з бабусею. Її бабуся дружила з бабусею ОСОБА_1 ЇЇ квартира та квартира ОСОБА_1 знаходяться на одному поверсі. У квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_1 проживає і зараз, та проживала там на момент смерті бабусі. Організацією похорон бабусі займалась саме ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровську, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 30 вересня 1997 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 43 (зворотній бік) - 44).

Дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_8 », яке остання змінила на « ОСОБА_9 » у зв`язку з укладенням 13 квітня 1991 року шлюбу з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська 13 квітня 1991 року, актовий запис № 222 (а.с. 55).

Батьками ОСОБА_1 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданому 17 травня 1969 року Жовтневим будинком щастя м. Дніпропетровська зазначені: батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_12 , актовий запис № 1808 (а.с. 56).

При цьому, дошлюбне прізвище матері заявника - « ОСОБА_2 », яке остання змінила на « ОСОБА_8 » у зв`язку з укладенням 06 квітня 1968 року шлюбу з ОСОБА_11 , актовий запис № 562, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 8 від 03 липня 2019 року (а.с. 48-49).

В подальшому, матір заявника змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_13 » у зв`язку з укладенням 15 серпня 1981 року шлюбу з ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим повторно 07 травня 1992 року, актовий запис № 774 (а.с. 57). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 26 липня 2016 року Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 609 (а.с. 14).

Матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про усиновлення № 37, виданим 19 лютого 1953 року, актовий запис № 306 (а.с. 46).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 , є бабою заявника ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 баба заявника - ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 23 травня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 529 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Так, за життя, ОСОБА_2 на праві спільної власності належала частина квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 17 лютого 1997 року Виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 17 лютого 1997 року № 5/390, в якому зазначено, що квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 43,4 кв.м., належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 13).

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частину квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

15 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою № 502 про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне її бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно (а.с. 42 (зворотній бік)).

У зв`язку з цим, 15 липня 2014 року П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 219/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 42-49), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37880592 від 15 липня 2014 року, номер спадкової справи у спадковому реєстрі - 56305922 (а.с. 47 (зворотній бік)).

Однак, постановою державного нотаріуса П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутової А.Г. від 02 липня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як спадкоємиці, яка не прийняла спадщину в установлений законом термін (а.с. 49 (зворотній бік)).

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_1 просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем - її бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що на час відкриття спадщини вона разом з бабою постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З положень ст. 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З пояснень допитаних під час розгляду справи свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом встановлено, що за життя та до смерті ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

З пояснень допитаних під час розгляду справи свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом також встановлено, що заявник ОСОБА_1 також постійно проживала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і проживала станом на 23 травня 2006 року, де проживає і до теперішнього часу.

При цьому також встановлено, що хоча ОСОБА_1 і проживала за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 05 серпня 2005 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 33).

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Абзацом 11 цієї ж статті передбачено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що сама по собі реєстрація місця проживання спадкодавця за іншою адресою на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про неприйняття спадщини спадкоємцями, які на час відкриття спадщини фактично проживали разом зі спадкодавцем у одному будинку за однією і тією ж адресою.

Відповідно до положень ст. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також і тим, що ОСОБА_1 сплачувала комунальні послуги за вказаною адресою (а.с. 23-30).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що матеріалами справи підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем - бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Оскільки, від встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення у заявника прав на отримання спадщини, суд приходить до переконання про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку.

Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем - бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а тому заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити, що надасть можливість заявнику ОСОБА_1 належним чином оформити свої спадкові права.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. ст.ст. 29, 1216, 1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 19, 76-81, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г. про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем - бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л.Черкез