Провадження № 2/679/297/2020
Справа № 675/950/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2020 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів та відсотків за користування ними,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач зазначає, що відповідачка безпідставно набула кошти за користування належною їй земельною ділянкою при цьому таку земельну ділянку у користування йому не передала та передання такої земельної ділянки наразі не вбачається за можливе.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.07.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачка ОСОБА_3 відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), не подавала.
16.11.2020 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.
Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Звертаючись до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, яке подано відповідачкою до канцелярії суду 16.11.2020 року, остання просила розглянути його у її відсутності та відсутності її представника. При цьому, відповідачка не ставила питання про відкладення розгляду справи з посиланням на об`єктивні причини її неявки в судове засідання, у разі якщо суд дійде висновку про відмову в задоволенні поданого клопотання.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності відзиву на позовну заяву, клопотання про надання додаткового часу для його подання та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
При цьому земельна ділянка в фактичне користування позивача передана не була, договір на право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб в установленому законом порядку укладений не був.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та перевірки статусу відправлення, досудова вимога отримана відповідачкою ОСОБА_5 07.05.2020 року особисто.
Згідно п.3 ч.1 ст.395 ЦК України, серед речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).
Згідно ч.1 ст.407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
З огляду на положення статей 182, 208, 209 ЦК України договори про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) укладаються в письмовій формі та за домовленістю сторін, можуть бути нотаріально посвідчені.
Так, ст.126 ЗК України визначено, що право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи із положень Закону, право емфітевзису підлягає обов`язковій державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Статтею 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Однією з підстав для проведення державної реєстрації прав, в тому числі емфітевзису, є договір, укладений в установленому законом порядку, предметом якого є нерухоме майно, речові права.
Тобто, згідно вимог чинного законодавства, право користування земельною ділянкою відповідачки могло б виникнути у позивача виключно з дати реєстрації такого права, однак, зважаючи на той факт, що відповідач передала земельну ділянку у користування ТОВ «Хостленд», позивач позбавлений права користування земельною ділянкою за користування якою відповідачка отримала грошові кошти.
Згідно ч.1 ст.397 Цивільного кодексу України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.
Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Окрім того, згідно із ч.2 ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, якщо договором не встановлено розмір процентів він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частин 1,2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правовими, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За розрахунком позивача розмір втрат у зв`язку з безпідставним набуття відповідачкою грошових коштів визначений за період з 21.08.2018 року по 22.05.2020 року становить 3587,20 гривень.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних від простроченої суми за період з 21.08.2020 року до 22.05.2020 року, що становить 1684,89 гривень, відповідно до проведеного ним розрахунку.
Проведені розрахунку не викликають сумніву, а тому інфляційні втрати у розмірі 3587,20 гривень, 3% річних у розмірі 1684,89 гривень підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 182, 395,397, 407, 536, 625, 1212, 1214, 1048, 1049 ЦК України, ст.126 ЗК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів та відсотків за користування ними задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 16 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий Р.М. Стасюк