Справа №442/1934/20
Провадження №2-о/442/54/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої - судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт, що нежиле приміщення - магазин загальною площею 50,6 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що з часу свого народження проживав у квартирі по АДРЕСА_2 зі своєю сестрою - ОСОБА_3 та батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 31 січня 2001 року вказану квартиру було приватизовано спільної ((сумісної) власності членами сім`ї . Після смерті батька, яка сталася 10.05.2004 став одноосібним власником квартири, оскільки мати та сестра відмовились від прийняття спадщини.

26.02.2005 уклав шлюб з ОСОБА_6 , який 19.012.2008 розірвано згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2008.

15 грудня 2005 року отримавши дозвіл згідно з рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 355, вести проектування для реконструкції квартири АДРЕСА_3 , провів реконструкцію квартири, про що 04 лютого 2008 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно - приміщення магазину, загальною площею 50,6 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вище наведеного вважає вказану нерухомість своєю приватною власністю, однак не може нею вільно розпоряджатись, оскільки в час переведення квартири з статусу житлового приміщення в нежитлове перебував у шлюбі, а тому для здійснення будь яких правочинів потрібна згода колишньої дружини. Просить дану заяву задоволити.

Сторони в судове засідання не викликались у зв`язку з призначенням розгляду справи у спрощеному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду не таке.

Згідно ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 31.01.2001 квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_7 та членам її сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 (а/с 23).

Як вбачається з рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 355 від 15 грудня 2005 року ОСОБА_1 надано дозвіл на ведення проектування для реконструкції належної йому квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 48,3 кв.м. Згідно листа Дрогобицької міської ради № 98 від 10 березня 2006 року листом вказана квартира виведена з житлового фонду та знята з обліку КП «Будинкова управа № 2»(а/с 22).

Згідно з Актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 25 грудня 2007, було прийнято в експлуатацію нежиле приміщення - магазин загальною площею 50,6 кв.м, реконструйований з приватизованої квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 48,3 кв. м. 04 лютого 2008 року було видано свідоцтво про право власності на таке нерухоме майно (а/с 1712)

Згідно свідоцтва про право власності, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.02.20058 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є: свідоцтво про право власності /НОМЕР_2/ 04.02.2008 /Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради/Замість свідоцтва про власність від 31.01.2001 за № 13279, свідоцтва про право спадщину від 26.05.2005 № 1600, договору дарування від 07.06.2005 № 1753 (а/с 12, 13).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2008 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 розірвано, видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис 112 (а.с. 9,10).

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, якщо джерелом його придбання були спільна праця, спільні кошти. При цьому кожен з подружжя має право на частину лише того майна, яке було наявним на час припинення спільного ведення господарства ( п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21. 12. 2007 р. « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно гі.п. 1, 2 ст. 57 Сімейного кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є в тому числі майно, набуте нею, ним до шлюбу та майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Суд приймає до уваги, доводи заявника викладені в заяві, що на час виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_3 , яке виникло у нього ще 31.01.2001 не був одружений, шлюб укладено 26.02.2005.

За вказаних вище обставин та норм чинного законодавства суд вважає, що магазин загальною площею 50,6 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , який він отримав в дарунок від своєї матері і сестри, та внаслідок безоплатної приватизації.

З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення юридичного факту для заявника має юридичне значення, а тому суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 317, 318 ЦПК України, ст. 57 СК України, суд -

ухвалив :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що нежиле приміщення - магазин загальною площею 50,6 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.