13 листопада 2020 року м. Лисичанськ
Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Луньова Д.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -
18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвали 16 квітня 2007 року, від шлюбу сторони мають дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач добровільно не сплачує кошти на утримання дочки, яка навчається на третьому курсі ВП «Лисичанського педагогічного коледжу ЛПУ імені Тараса Шевченко» на денній формі навчання. Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 може матеріально допомагати дочці в повному обсязі.
Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 01 вересня 2020 року дану справу прийнято до провадження, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного судового засідання без виклику сторін, визначено строки для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження.
Відповідач в судове засідання не з`явився по дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання повісток з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду не врученими з зазначенням причини - «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада».
Позивач в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 13 листопада 2020 року через канцелярію Лисичанського міського суду Луганської області надала заяву, в яких просила розгляд справи проводити без її участі, позивач позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 29).
Клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Судом встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с. 5).
Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одружились 22 липня 2011 року (а.с. 6).
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 26 липня 2002 року її батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_7 (а.с. 7).
На даний час ОСОБА_3 являється повнолітньою та відповідно до Довідки від 19 червня 2020 року № 136, виданої ВП «Лисичанський педагогічний коледж Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка», є студенткою 3 курсу бюджетної форми навчання. Навчається на денній формі. Термін навчання 4 року (з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року) (а.с. 8).
Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що дочка відповідача - ОСОБА_3 продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітньої дочки відповідача потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, враховує те, що обов`язок матеріально утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків, враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в заявленій позивачем сумі до закінчення навчання або до досягнення позивачем 23 років, оскільки такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання дочки, не порушуючи при цьому права відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 268, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191, 199-200 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, починаючи з 18 серпня 2020 року та до досягнення останньою 23 років, але не більше строку навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Ю. Луньова