Справа № 202/5903/19
Провадження № 2/202/437/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(д о д а т к о в е)

19 листопада 2020 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати його батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_2 , внести зміни до актового запису № 1652 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 11 жовтня 2016 року Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши його батьком дитини та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », а також визначити місце проживання дитини разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений.

При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, суд вважає за необхідне вирішити питання про ухвалення у справі додаткового рішення щодо судових витрат.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За замістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем були заявлені дві самостійні вимоги немайнового характеру.

Отже, судовий збір за подання позову у цій справі складає 1536,80 грн. (768,40 грн. х 2).

При цьому позивач є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як відзначив Верховний Суд у постанові по справі № 572/2088/17, Закон України «Про судовий збір», який є спеціальним, не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Так, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті).

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_1 , який від сплати судового збору звільнений на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі скасування основного рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Суддя Н.Ю. Марченко