Провадження № 2/638/743/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Башинської К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частку квартири за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, який 17.01.2020 уточнила. В обґрунтування позову зазначає, що за нею , на праві власності зареєстровано 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 , за відповідачем ОСОБА_2 2/3 частки зазначеної квартири. Інша спірна 1/6 частка квартири залишається незареєстрованою. Спірна частка житла раніше при приватизації житла була зареєстрована за батьком позивача ОСОБА_3 , який помер більше 10 років назад. Позивач зазначає, що оскільки попередній власник 1/6 частки квартири їй не відомий, проте вона перебуває у володінні позивача і не є безхазяйним нерухомим майном. Територіальна громада не може претендувати на це майно. Позивач вважає, що вона добросовісно заволоділа батьківської квартирою, з цього часу продовжує відкрито, безперервно володіти, як зареєстрованою за нею 1/6 часткою так і спірною 1/6 частковою квартири. Обставини добросовісно користування квартирою встановлені рішенням суду. На теперішній час вона заявляє про давністність, відкритість і безперервність володіння протягом більше 10 років спірною 1/6 частиною квартири АДРЕСА_1 , що раніше до приватизації належала ОСОБА_3 протягом останніх десяти років ніхто крім позивача не виявляв намір володіти , користуватись спірним майном. ОСОБА_1 вважає, що 10-ти річний строк набувальної давності на спірну частку квартири спилив 27.11.2019, усіх вимог закону вона дотрималась у неї виникло право власності на частку квартири. Відкритість та безпідставність володіння підтверджуються тим, що вона володіє без таємниць, інші особи не вчиняли дій, які б свідчили про визнання обов`язку повернути спірну частину квартири. У зв`язку з чим позивач просить визнати за давнісним володільцем ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , що не зареєстрована в державному реєстру речових прав на нерухоме майно, яка раніше належала ОСОБА_3 , в порядку набувальної давності.

28.02.2020 представником відповідача Харківської міської ради Лях І.Ю. подано відзив на позов, у якому зазначено, що особи, що мають право на визнання за ними права власності на майно за набувальною давністю, мають бути законними добросовісними володільцями цього майна протягом установленого законом строку. Володілець є добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що ця річ належить іншій особі. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. З копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що спірна квартира належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . З відповіді КП «ХМ БТ» вбачається, що ОСОБА_1 06.11.2009 було замовлено та отримано дублікат свідоцтва про право власності на житло на ім`я ОСОБА_4 . З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу вживала заходи щодо визнання в судовому порядку права власності на частки квартири АДРЕСА_1 . За позивачкою у даній справі ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі судових рішень. У зв`язку з чим представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

26.05.2020 позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що попередній власник спірної частки їй не відомий, вона є добросовісним володільцем, яка не знає і не могла знати, що 1/6 частка квартири, після смерті батька належить іншій особі. Добросовісність володіння є встановленим фактом. Взаємовідносини її батьків , їх окреме проживання, призвели до того, що як на момент смерті матері, так і батька, у неї не було необхідних документів, щоб оформити спадщину на батьківську квартиру. У зв`язку з чим позивач наполягає на задоволенні позову.

Позивач у сужове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, звернулась до суду з заявою про розглядсправи за її відсутності

Відповідачі ОСОБА_2 , представник ХМР у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткові власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розміри частки становлять 2/3 та 1/6 відповідно, що підтверджується інформацією № 191210723 від 03.12.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2013 у справі №2011/18571/12 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/6 частку квартири у порядку спадкування встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про смерть від 10.01.2006 р. Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 9335 від 10.10.2005.

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа 12.01.2006 р., номер у спадковому реєстрі 38430599, даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.01.2006 р. № витягу 3077457.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть від 02.12.2009 р. Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис за № 16061 від 26.11.2009 р.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2010 р. по справі № 2 - 3566/2010 (суддя Лосєва Д. А.) вирішено визнати за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом. Вирішено зобов`язати комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

11.04.2011 р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення суду № 2 - 3566/2010, витяг про державну реєстрацію прав комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 11.04.2011 р. № 29625270.

Відповідно до даних технічного паспорту станом на 11.04.2011 р. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на 2/3 частини квартири, за ОСОБА_1 на 1/3 частину.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.10.2012 р. по справі 2011/10209/2012, номер провадження 2/2011/4741/2012 (суддя Подус Г. С.) вирішено визначити рівними частки у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , встановивши, що ОСОБА_5 належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 підлягає виділенню з цієї спільної сумісної власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Вирішено визначити рівними частки у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на визначену йому вище 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , встановивши остаточно, що особисто ОСОБА_3 за життя належала 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 та особисто ОСОБА_4 за життя належала 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 . Вирішено припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з визначенням (виділенням) часток кожному із її співвласників та визнати право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили, оригінал знаходиться в справі.

В листі Десятої Харківської державної нотаріальної контори № 19/02 - 14 від 22.01.2013 р. зазначається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.01.2006 р., про що у книзі обліку та реєстрації спадкових справ зроблений відповідний запис за № 22 та у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3 - 46. Заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини після ОСОБА_4 до Десятої Харківської нотаріальної контори не надходило.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строки передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК України вона звернулася до Десятої Харківської нотаріальної контори, але оформити право на спадкування вона не змогла, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішеннями Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2010 р. по справі № 2 - 3566/2010 та 12.10.2012 р. по справі 2011/10209/2012, номер провадження 2/2011/4741/2012 встановлено, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею всього майна померлої ОСОБА_4 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.10.2012 р. по справі 2011/10209/2012, номер провадження 2/2011/4741/2012 визнано, що особисто ОСОБА_4 за життя належала 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 та припинено право спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_4 , вона має право на успадкування 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 .

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України).

На підставі зазначених рішень суду позивачем ОСОБА_1 і було оформлено право спільної сумісної власності на 1/6 частину спірної квартири.

Як зазначено позивачем, вона у спірній квартирі мешкає, безперешкодно користується нею та сплачує комунальні послуги.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Судом в судовому засіданні встановлено, що позивачка самовільно без належного дозволу чи належно оформлення володіє 1/6 частиною квартири АДРЕСА_1 , але за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Правилами ч.1,3 статті 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням

Отже, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, у встановленому вказаною статтею порядку.

Суд приходить до висновку, що позивач була обізнана відносно того, що власником 1/6 частини 108 у будинку АДРЕСА_1 , яка є предметом спору та на яку вона просить визнати право власності за набувальною давністю, був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому не можна вважати володіння позивачем частиною квартири, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , добросовісним. Смерть ОСОБА_3 , не оформлення правовстановлюючих документів, взаємовідносини батьків позивача та відсутність спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після смерті останнього не давали ОСОБА_1 підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що позивачем не доведено про те, що вона не знала і не могла знати про відсутність підстав для набуття права власності, суд приходить до висновку про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 76, 81, 141, 200, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 328,344,1277 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частку квартири за набувальною давністю - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.11.2020.

Суддя - І.В. Семіряд