єдиний унікальний номер справи 531/291/20
номер провадження 2/531/196/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою у якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, будинком, в АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрований також відповідач, який не проживає у будинку позивача, а проживає у іншому будинку на цьому ж подвір`ї. Сторони не мають взаємних прав, не є родичами, не пов`язані спільним побутом. У будинку позивача відповідач проживав з 1970 по 1993 в якості співмешканця. Оскільки, реєстрація відповідача в будинку порушує законне право позивача, як власника, вільно розпоряджатися таким майном, вона змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, вона звернулася до суду з цим позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити. Пояснили, що на подвір`ї мається два житлових будинки, один з яких (А-1) потрібно реконструювати, там і проживає відповідач і на цей будинок відповідач отримує субсидію. Позивач пояснила, що реєстрація відповідача порушує її права, вона не може оформити субсидію на свій будинок. Стосунки з відповідачем позивачка не підтримує близько 20 років.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Заявили про застосування строку позовної давності. ОСОБА_3 пояснив, що субсидію оформлено на дрова, газ та електроенергію. Газ відрізано. Сторони проживають у різних будинках за однією адресою. За собою право власності не реєстрував. Вважає, що у 1968 році прийняв будинок у спадщину після смерті матері.

Обидві сторони не суперечили тій обставині, що маються два різних будинки, які мають різні лічильники, а також, що на будинок А-1 за спірною адресою, рішенням суду за відповідачем визнано право власності.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності (а.с.6) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8-9).

Рішенням Карлівської міської ради народних депутатів від 27.09.1996 (а.с.16), позивачу приватизовано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровані і інші особи, які являються членами її сім`ї, а також ОСОБА_3 , що вбачається з довідки ВК Карлівської міської ради (а.с.22). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , що виготовлений станом на 25.12.2014 (а.с.14-15) на подвір`ї за даною адресою мається два житлових будинки А-1 та Б-1.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Реєстрація відповідача у спірному будинку порушує права власника, позивача по справі.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З досліджених вище доказів встановлено, що відповідач не проживає і не з`являється у належному позивачу будинку більше ніж півроку, проживав як співмешканець у період з 1970 по 1993 роки, а проживає та є власником іншого будинку за цією ж адресою, доказів того, що позивач чинить перешкоди в доступі до житла відповідачу відсутні, так само суду не надані докази того, що між сторонами укладались будь-які угоди щодо користування житлом чи існують інші домовленості, тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, а саме будинком Б-1 (згідно технічного паспорту) по АДРЕСА_1 .

Оскільки, у даному випадку, при частковому задоволенні позову, пропорційність розподілу судових витрат точно визначити неможливо, то судові витрати, з урахуванням положення ст.141 ЦПК України, розподіляються між сторонами порівну, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина суми сплаченої судового збору у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку, що у технічному паспорті, виготовленому станом на 25 грудня 2014 року, позначений літ. Б-1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 18.11.2020.

Суддя