ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/743/20 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Квітки О.О.,

за участю секретаря Попової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Золочівська селищна рада (адреса: Харківська область, смт Золочів, вул. Центральна, 13а, ), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року до суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 , в якій заявник з урахуванням уточнення від 20.08.2020 просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його син ОСОБА_2 , який за життя не мав ні дружини ні дітей, та який в останні роки свого життя тяжко хворів, потребував стороннього догляду, а тому проживав разом з батьком, заявником у справі, який здійснював догляд за хворим до його смерті та за власний кошт здійснив його поховання. При цьому ОСОБА_1 від спадщини після смерті сина не відмовлявся та вважав, що прийняв її, оскільки вони разом проживали. Проте при зверненні у 2020 році до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину заявником було отримано відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність підтвердження факту прийняття спадщини після смерті сина, у зв`язку з тим, що за адресою місця реєстрації померлий ОСОБА_2 значився сам. Так, хоча заявник здійснював догляд за хворим сином, він не вважається таким, що прийняв спадщину, у зв`язку з чим зараз вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Шабас О.С. від 03.08.2020 відкрито провадження у справі та витребувано з Золочівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.08.2020 було витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відомості про наявність актових записів, у яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був би зазначений батьком чи чоловіком.

Ухвалою суду від 27.10.2020 було витребувано із КНП ЗРР «Золочівської ЦРЛ» інформацію про перебування на обліку у лікаря психіатра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; із КНП Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня № 1» інформацію про перебування на лікуванні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Квітки О.О. від 11.11.2020 справу було прийнято до свого провадження, призначене судове засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, завчасно подав до суду письмову заяву, в якій уточнені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених у заяві мотивів, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник заінтересованої особи Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, завчасно до канцелярії суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника, вирішення справи відніс на розсуд суду.

Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у родині ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 , про що 22 квітня 1958 року М.Цапівською сільською радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 8, та цього ж дня видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

20 квітня 1958 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно 28 лютого 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії НОМЕР_3 . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - ОСОБА_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 64 років в с. Цапівка Золочівського району Харківської області померла ОСОБА_5 , про що 25 квітня 1997 року Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 81 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 років в с. Цапівка Золочівського району Харківської області помер ОСОБА_2 , про що 26 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 45 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 13).

З інформації секретаря Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Колодька О.С. від 06.03.2020 року № 02-20/1177 згідно із записів погосподарської книги № 10 на 2011-2016 рр, номер ОПО НОМЕР_6, станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 , день смерті померлого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 сам (а.с. 16).

З довідки депутата Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Фартушного О.А., засвідченого виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, ОСОБА_1 проживав разом та вів спільне господарство зі своїм померлим сином ОСОБА_2 , на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17, 27).

Згідно з інформацією, наданої завідувачем Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К. від 10.08.2020 року №1215/01-16 на виконання ухвали судді від 03.08.2020, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Золочівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 24-25).

18 березня 2020 року постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його сина ОСОБА_2 з тих мотивів, що ОСОБА_1 не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем на час смерті, відсутні документи підтверджуючі факт прийняття спадщини (а.с. 18).

З повідомлення в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слинько В. від 28.08.2020 № 1675/22.12-33 в архіві відділу відсутні актові записи про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, народження дітей відносно ОСОБА_2 . Згідно з даними державного реєстру актів цивільного стану громадян значиться актовий запис про шлюб № 39 від 20.08.1983, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 . Шлюб розірвано (а.с. 33).

З інформації КНП ХОР «ОПЛ № 1» від 05.11.2020 № 3564 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував на лікуванні у лікарні з 15.08.2000 по 30.09.2000 (а.с. 41).

З повідомлення т.в.о. директора КНП ЗРР «Золочівська ЦРЛ» Бутової І. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , перебував на обліку у лікаря психіатра з 2000 по 2013 рік (а.с. 46).

Допитані у судовому засіданні 23.11.2020 у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пояснили суду, що вони цивільна дружина та товариш заявника відповідно. Зазначили, що у ОСОБА_1 був син ОСОБА_13 , який помер близько 6-7 років назад. ОСОБА_6 разом з батьком проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Мати ОСОБА_6 давно померла, інших дітей у заявника та його дружини не було. ОСОБА_6 за життя був одружений, проте з дружиною розлучився, мав психічні розлади. Дітей у них у шлюбі не було.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця та навпаки, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявник ОСОБА_1 мав підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті немає можливості.

Заявником доведено, що він дійсно проживав зі своїм сином ОСОБА_2 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично його син був зареєстрований за іншою адресою. Інших осіб, які заявляли б свої права на спадкове майно, судом не виявлено.

Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб, шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Керуючись ст.ст. 259,265,268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з сином ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О.Квітка