Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4523/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.03.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №235. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Вказує, що причиною розпаду сім`ї стало те, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, через це останнім часом постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня донька, що негативно впливає на її психічний стан. Спільне господарство подружжям не ведеться, так як з квітня 2018 року мешкають окремо один від одного.

За переконанням позивачки підтримувати сімейні відносини немає сенсу та примирення між нею та відповідачем вважає неможливим, тому просить суд не вживати заходів щодо їх примирення. Між тим, позивачка вказує, що згоди про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто, майновий спір відсутній.

На підставі викладеного вище, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Визначено строк сторонам для подання заяв по суті справи.

21.10.2020 засобами електронного сервісу судом отримано від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається відсутність заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 , проте не погодився з підставами, якими обґрунтовано позов.

Так, зазначив, що сварок між ними не було, негативного впливу на свою дитину подружжя не чинило, хоча мали різні погляди на виховання доньки. Додав, що відсутність спільної позиції щодо майбутнього розвитку сімейних відносин, побудови планів на майбутнє, майновий стан, призвели до того, що з червня 2020 року він переїхав за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , де і мешкає по цей час. Зауважив, що останні три місяці донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає разом з ним та його батьками за вказаною вище адресою у м. Чигирин, Черкаської області, спір про місце проживання дитини відсутній. Майнового спору теж немає, а тому висловив згоду на розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася судом належним чином про місце, дату та час розгляду справи. Проте, подала заяву від 10.11.2020 про розгляд даної справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а також не надавати строк на примирення, яке є вже неможливим. Окремо зауважила в заяві про відсутність вимог про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат при зверненні до суду з цим позовом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся судом про місце, дату та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Судом враховано його позицію, викладену у відзиві на позов щодо відсутності заперечень проти позову та можливості задоволення його в повному обсязі.

Враховуючи думку позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

в судовому засіданні встановлено, що 30.03.2017 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія НОМЕР_1 ), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 235.

Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 26.05.2017 Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №620. Спору щодо батьківства немає.

Слід зазначити, що жодна із сторін по справі не надала належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування їхніх позицій про те, з ким з них проживає їхня дочка. Також, як на думку суду, ні позивачем, ні відповідачем не доведені обставини, які призвели до розпаду сім`ї. Між тим, суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають, не мають спільного бюджету, намірів зберегти сім`ю не мають.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошенаКонституцією Україниохорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано.

Частиною третьоюстатті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Частиною другоюст. 112 СК Українивстановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе.

Позивачка ОСОБА_1 у своїй заяві від 10.11.2020 зазначила, що судові витрати залишає за собою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.24,56,105,110,112,113 СК України, ст.ст.4,10,12,13,76-81,141,206, 259,265,268,273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 30.03.2017 року (актовий запис № 235) між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , код дані відсутні), який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Головного територіального управління юстиції у Черкаській області).

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2020 року.

Головуючий: С. М. Позарецька