ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

18 листопада 2020 року

м. Харків

Справа №2-273/2010

Провадження №22-ц/818/4582/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту володіння нерухомим майном, факту прийняття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 травня 2010 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 26 травня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 12 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилалась на те, що ані вона, ані її матір ОСОБА_2 не були присутні в судових засіданнях, про оскаржуване рішення суду вона дізналася тільки під час ознайомлення із матеріалами справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була залишена без руху для зазначення причин, які перешкоджали ОСОБА_3 звернутися до суду відразу після того, як вона отримала рішення суду 15.11.2019 року; надання документів, які підтверджують, що ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_2 ; документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до Харківського апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, надала квитанцію про сплату судового збору та документи, які підтверджують, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 . Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення обґрунтоване тим, що після ознайомлення з матеріалами справи та отримання оскаржуваного рішення, представник ОСОБА_3 адвокат Ісоєв М.Н. підготував апеляційну скаргу, яку ОСОБА_3 надіслала на адресу Харківського апеляційного суду простим листом через ПАТ «Укрпошта», проте з невідомих їй причин вказаний лист з апеляційною скаргою не надійшов до Харківського апеляційного суду. Вказує, що вона неодноразово зверталась до канцелярії Харківського апеляційного суду за інформацією по даній справі, отримання якої ускладнювалось через карантин та дізнавшись, що в суді її апеляційної скарги немає та інформація про її місцезнаходження відсутня, повторно надіслала апеляційну скаргу рекомендованим листом 14 серпня 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року продовжено ОСОБА_3 строк для усунення недоліків, а саме для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на обґрунтовані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з поданням відповідних доказів на їх підтвердження.

13 листопада 2020 року ОСОБА_3 подала до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначила, що АТ «Укрпошта» повідомило їй про те, що воно не несе відповідальності за втрату або ненадходження до адресатів простих листів. Їй та її представнику невідоме місцезнаходження простого листа, в якому була вкладена апеляційна скарга від 26 листопада 2019 року.

Однак, зазначені заявником підстави щодо поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, оскільки належних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_3 до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не додано.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до положень частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною другою статті 294 ЦПК України 2004 року (в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду першої інстанції) передбачено, що заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 3 чинного ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє в відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави: поважні причини пропуску цього строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Заявник протягом дев`яти місяців з дня отримання оскаржуваного рішення не звернулась з апеляційної скаргою або ж не здійснила жодних дій, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження та знаходження поданої, за її словами, апеляційної скарги 16 листопада 2019 року. Жодних доказів надсилання вказаної апеляційної скарги 16 листопада 2019 року заявником не надано, доказів того, що заявник зверталась із запитами до апеляційного суду щодо стану її апеляційної скарги також не надані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З огляду на те, що ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 травня 2010 року, яке отримано нею 15 листопада 2019 року, лише 12 серпня 2020 року, та на виконання ухвали апеляційного суду від 14 вересня 2020 року та ухвали апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року, станом на 18 листопада 2020 року заявником не надано, зокрема, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідного судового рішення, наведені ОСОБА_3 в її клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними та бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не підтверджені жодними допустимими та належними доказами. Крім того, враховуючи те, що 7 жовтня 2019 року ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом, який проявивши принаймі розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що з дня вручення рішення суду першої інстанції спливає процесуальний строк на його оскарження, а також те що будь-які доводи повинні ґрунтуватися на відповідних доказах.

Отже, зазначені ОСОБА_3 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 травня 2010 року не можуть бути визнані судом поважними, а тому в задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.

Відмова у відкритті апеляційного провадження у даному випадку не обмежує право учасника справи на доступ до суду, оскільки таке обмеження права на апеляційне оскарження передбачено законом, і є пропорційним його легітимній меті сприяти добросовісній процесуальній поведінці учасників судового засідання та дотримання принципу правової визначеності.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 травня 2010 року.

Сплачений ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 640,50 грн підлягає поверненню заявниці на підставі п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 354, 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту володіння нерухомим майном, факту прийняття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 травня 2010 року.

Зобов`язати УК у Основ`янському районі м. Харкова Харківської області повернути ОСОБА_3 640грн ( шістсот сорок) грн 50 коп. судового збору, сплаченого нею за квитанцією № 36-12 в АТ «Мегабанк» від 8 жовтня 2020 року отримувач УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37999628.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, а скаржнику разом з вказаною ухвалою направити апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами.

Справу повернути до Золочівського районного суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова