Номер провадження: 22-ц/813/5625/20
Номер справи місцевого суду: 501/3261/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

переглянувши справу №501/3261/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 9 жовтня 2019 року у складі судді Пушкарського Д.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 18 вересня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 за Договором позики від 1 листопада 2007 року борг в загальній сумі 308433,17 доларів США, що по курсу НБУ станом на 16 вересня 2019 року рівно 7621381,63 грн., стягнути судові витрати (виділені матеріали: а.с.1-5).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 8 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі (виділені матеріали: а.с.18-19).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 9 жовтня 2019 року заяву представника в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено; до набрання рішенням суду законної сили накладено арешт:

на Ѕ частку нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення бару загальною площею 368,90 кв.м, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ;

на Ѕ частку будівлі бару з літніми майданчиками та господарчими будівлями загальною площею 384,60 грн., розташованого за адресом: АДРЕСА_2 (виділені матеріали: а.с.23-24).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу суду про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (виділені матеріали: а.с.26-31).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права полягає в тому, що позивач помилково вважаючи, що між ними існували правовідносини позики, звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за борговою розпискою. Оскаржуваною ухвалою фактично арештована його частка в їхній домовленості про спільну діяльність, внаслідок чого він не приймає участі в розподілі прибутків від використання арештованого майна та несе збитки. Вважає, що позивач, зловживаючи своїм правом, використовує суд з метою створення умов реалізації схеми рейдерського захоплення цілісного майнового комплексу ТОВ «Сапорт»; відшкодування можливих збитків зустрічним забезпеченням не забезпечено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в тексті розписки чітко зазначено, що в процесі спільної діяльності ОСОБА_3 кредитується ОСОБА_1 і зобов`язується погасити кредит разом з нарахованими відсотками, гарантує забезпечення цього кредиту належними йому в спільній частковій власності з ОСОБА_1 частинами нерухомого майна. ОСОБА_1 не заперечує факту спільної діяльності з ОСОБА_3 , проте наявна розписка жодним чином не «фіксує стан вкладів сторін у спільну діяльність», а спільне ведення бізнесу не пов`язане з заявленими позовними вимогами про стягнення боргу за договором позики, укладення якого підтверджується борговою розпискою. Оскільки ОСОБА_3 до цього часу не повернуто значної суми коштів по розписці, єдиним варіантом повернення наданих коштів стало звернення до суду з позовом та заявою про забезпечення позову. Враховуючи, що у власності відповідача немає іншого майна, у позивача є достатні підстави вважати, що відповідач здійснить відчуження належного йому майна з метою ухилення від виконання зобов`язання, тим самим зробить виконання рішення суду неможливим у разі його постановлення на користь позивача, а відтак порушить право позивача на судовий захист (а.с.87-89).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

За змістом позовних вимог, з якими ОСОБА_1 звернувся до суду 18 вересня 2019 року, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 за договором позики від 1 листопада 2007 року грошові кошти в загальній сумі 306433,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ становить 7621383,63 грн.

Вказані вимоги ОСОБА_1 просив забезпечити накладенням арешту на Ѕ частку нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення бару загальною площею 368,90 кв.м, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ; на Ѕ частку будівлі бару з літніми майданчиками та господарчими будівлями загальною площею 384,60 грн., розташованого за адресом: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 .

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, позивача, за захистом яких від звернувся або має звернутися до суду (ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України).

Види забезпечення позову передбачено у частині 1 статті 150 ЦПК України, частиною 3 даної норми процесуального права встановлено вимогу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Пред`явлені ОСОБА_1 вимоги є вимогами майнового характеру, отже, такі вимоги підлягають забезпеченню обранням передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову як то накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передача або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В даному випадку накладення арешту на належні ОСОБА_3 частки у нерухомому майні відповідають встановленим частиною 3 статті 150 ЦПК України вимогам співмірності, порушень прав та інтересів відповідача та інших осіб не встановлено.

Встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, на стадії вирішення питання забезпечення позову не проводиться, як наслідок, оцінка доводам скарги щодо спільної діяльності з ведення бізнесу не надається.

Застосування судом заходів забезпечення позову не є перешкодою ОСОБА_3 для подання клопотання про зустрічне забезпечення.

Підстави для забезпечення пред`явленого позову із застосуванням обраненого позивачем виду наявні.

Підстави для скасування ухвали про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 9 жовтня 2019 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова