БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1153/2020
Провадження № 2/497/615/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

16.11.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області та ОСОБА_2 , - про виділення в натурі майна, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020р. позивач звернувся до суду з вищевказаним уточненим позовом, яким просить виділити в окремий об`єкт нерухомого майна для присвоєння окремої поштової адреси і здійснення реєстрації під окремим реєстровим номером об`єкт нерухомого майна - приміщення - загальною площею -92,5кв.м., з яких житлова -56,7кв.м., - з житлового будинку під літерою «Б», що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, приміщ.: №1 - площею 4,8кв.м.; №2 -7,3кв.м.; №3 -21, кв.м., №4 -2,2 кв.м.; №5 -2,7кв.м.; №6 -7,3кв.м.; №7 -6,4кв.м.; №8 -10,8кв.м.; №9 -11,2кв.м.; №10 -13,0кв.м.; №11 -5,1кв.м.; а також: кухню літню -літ.«В», сарай -літ.«Г», літ.«Д», літ.«Ж»; навіс - літ.«Е», вбиральня -літ.«З», погріб -літ.«І», та дворові споруди під №№2,4 і 5.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу, що посвідчений 21.02.1979 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №399, йому, позивачу ОСОБА_3 , належить частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інша половина вищевказаного будинку належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які померли (кожному по 1 / 4 частині). У будинку залишився зареєстрованим їх син ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків. У будинку ОСОБА_2 не проживає. Місце його знаходження невідоме. Рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області №53 від 16.05.1984 року, йому, позивачу, ОСОБА_3 , був наданий дозвіл знести старий житловий будинок та побудувати двоповерховий житловий будинок згідно з проектом 144-19-18 розміром в плані 7,71 х 8,92. На підставі Акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 18.03.1989 року, прийнято в експлуатацію жилий двоповерховий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, частина будинку, яка належить йому, позивачу, фактично є окремим об`єктом нерухомого майна. Оскільки його і відповідача будинки розташовані тепер під окремими дахами та окремо один від одного - на відстані 1м., в нього, позивача, виникло бажання свою частку виділити в натурі в окреме домогосподарство, проте, без виділення в натурі в окремий об`єкт нерухомості місцева влада не може присвоїти окрему поштову адресу його будинку і тому він зареєструвати своє право власності на свій будинок, і, оскільки у добровільному порядку з відповідачем це здійснити неможливо через його відсутність за адресою проживання, - він, позивач, змушений звернутися за захистом свого права до суду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надав суду заяву про розгляд позову за його відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі та треті особи були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування позову суду не надали, тому суд обґрунтовано ухвалив справу розглянути заочно.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст.12,13,81,84 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України регламентовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- згідно договору купівлі-продажу, що був посвідчений 21.02.1979р. державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори і зареєстрований у реєстрі за №399, позивач ОСОБА_3 , набув право власності на 1 / 2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-17);

- рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області №53 від 16.05.1984р., позивачу ОСОБА_3 надано дозвіл на знесення частини старого житлового будинку та побудувати двоповерховий житловий будинок згідно з проектом 144-19-18 розміром в плані 7,71 х 8,92 ( а.с.18);

- на підставі Акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 18.03.1989 року, був прийнятий в експлуатацію новостворений об`єкт нерухомості: жилий двоповерховий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і, таким чином, частина будинку, яка належить позивачу, фактично є окремим об`єктом нерухомого майна; тепер їхні з відповідачем будинки розташовані під окремими дахами та знаходяться один від одного на відстані м., тому позивачу потрібно свою частку виділити в натурі і отримати окрему поштову адресу ( а.с.19);

- відповідно до витягу з рішення про перейменування назв проспекту і вулиць міста Болград Одеської області (№112-VІІ від 19.06.2016 року, а.с.20), міська рада Болградського району Одеської області змінила назву вулиці Жовтнева на "Ізмаїльська" (а.с.20);

- згідно звіту, оціночна вартість спірного майна - житлового будинку загальною площею 82,5кв.м., з яких житлова -56.6кв.м., - що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - становить 82500грн. (а.с.22-23);

- відповідно до заяви представника відповідача, - Болградська міська рада, не надала заперечень проти виділення в окремий об`єкт нерухомості частини житлового будинку, що належить позивачу.

Положеннями ст.41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. А частинами 1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України - одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Ст.392 ЦК України регламентовано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільнені від сплати судового збору.

Позивач є інвалідом другої групи інвалід армії, термін дії - довічно (а.с.7), тобто, його прав стосується перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Враховуючи викладене судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Тому, керуючись ст.41,55 Конституції України, ст.ст.16,317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 84, 95, 247п.2, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити в повному обсязі позов ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області та ОСОБА_2 , - про виділення в натурі майна, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Виділити в окремий об`єкт нерухомого майна для присвоєння окремої поштової адреси і здійснення реєстрації під окремим реєстровим номером об`єкт нерухомого майна - приміщення - загальною площею -92,5кв.м., з яких житлова -56,7кв.м., - з житлового будинку під літерою «Б», що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, приміщ.: №1 - площею 4,8кв.м.; №2 -7,3кв.м.; №3 -21, кв.м., №4 -2,2 кв.м.; №5 -2,7кв.м.; №6 -7,3кв.м.; №7 -6,4кв.м.; №8 -10,8кв.м.; №9 -11,2кв.м.; №10 -13,0кв.м.; №11 -5,1кв.м.; а також: кухню літню -літ.«В», сараї -літ.«Г», -літ.«Д», -літ.«Ж»; навіс -літ.«Е», вбиральня -літ.«З», погріб -літ.«І», та дворові споруди під №№2,4 і 5 , - що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка може бути ним подана до канцелярії Болградського районного суду протягом двадцяти днів з часу отримання копії судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; а відповідачем - після отримання ухвали суду за результатами розгляду заяви про скасування заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку його оскарження.

Повний текст рішення складений 16.11.2020 року.

Суддя А.В. Кравцова