Дата документу 09.11.2020
ЄУ № 431/4678/19
Провадження №2/942/127/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року, Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ? приватний нотаріус Старобільського нотаріального округу Луганської області Пульний Сергій Миколайович про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі - бригадного будинку,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі бригадного будинку, укладеного 01.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Пульним С.М. за номером 2450. Скасувати, проведену 01.11.2016 державну реєстрацію права власності на частину нежитлової будівлі - бригадного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32157155 від 01.11.2016, приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним Сергієм Миколайовичем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.07.2019, вказано, що відповідач ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі - бригадного будинку за номером 2250 від 01.11.2016 набув право власності на 808 частин з 1000 частин на нежитлову будівлю - бригадного будинку, яка складається з літер: В - гараж, загальною площею 297,0 кв. м., літери Г - склад, загальною площею 404,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У якості документа, що підтверджує право власності на нежитлове приміщення, відповідачем ОСОБА_3 , як продавцем, було надано рішення Старобільського районного суду Луганської області №431/10947/16-ц від 17.05.2016. Зазначене вище рішення суду було оскаржено позивачем ОСОБА_1 , як особою, яка не брала участь у справі, у зв`язку з тим, що згаданим рішенням суду були порушені його права, як засновника ТОВ «Проїждже», оскільки ангар для зберігання сільгосптехніки та бригадний будинок, який є предметом позову у вищевказаній цивільній справі є майном колишнього КСП «Правда», яке при реорганізації КСП перейшло до ТОВ «Проїждже» та належить його учасникам, зокрема ОСОБА_1 . Рішенням апеляційного суду Луганської області від 02.11.2016 скасовано рішення Старобільського районного суду Луганської області №431/10947/16-ц від 17.05.2016, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Проте, 01.11.2016 приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульний С.М., всупереч вимогам ч. 2 ст. 377 ЦК України, ч. 6 ст. 120 ЗК України, ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.112.2015 №1127 (в ред. від 23.08.2016), посвідчив договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - бригадного будинку за номером 2450, відповідно до якого відповідач ОСОБА_5 набув право власності на 808 частини з 1000 часин нежитлової будівлі - бригадного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, позивач вважає, що скасування рішення суду у справі №431/10947/16-ц, відповідно до якого ОСОБА_3 набула право власності на спірне майно, є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 01.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також є підставою для скасування державної реєстрації права власності на зазначене вище майно.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.10.2019 розпочато підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 06.12.2019.

06.12.2019 підготовче судове засідання перенесено до 19.12.2019, у зв`язку з відрядженням головуючого по справі.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.12.2019 підготовче судове засідання відкладено до 16.01.2020 за клопотанням представника відповідачів.

16.01.2020 ухвалою суду оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 29.01.2020, у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів.

29.01.2020 розгляд справи відкладено до 25.02.2020, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 25.02.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 26.03.2020 року.

26.03.2020 розгляд справи відкладено до 07.05.2020 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 , у зв`язку з встановленням карантинних заходів на території України.

07.05.2020 судове засідання відкладено до 11.06.2020, у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_3 щодо відкладення розгляду справи через встановлені карантинні заходи на території України.

11.06.2020 розгляд справи відкладений до 16.07.2020, у зв`язку з зайнятістю представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні по кримінальному провадженню в Старобільському районному суді Луганської області.

16.07.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв`язку з встановленням карантинних заходів на території України. Розгляд справи відкладено до 18.08.2020.

18.08.2020 розгляд справи відкладено до 01.10.2020, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_3

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 01.10.2020 клопотання позивача ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи залишено без задоволення, у зв`язку з порушенням вимог, встановлених ст. 83 ЦПК України. Розгляд справи відкладено до 30.10.2020, у зв`язку з повторним витребуванням доказів, відповідно до ухвали суду від 16.01.2020.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення згідно обставин, викладених у позовній заяві, просив суд про задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Третя особа - приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульний С.М.в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства колгоспу «Правда» у тому числі СТОВ «Проїждже» с. Проїждже Старобільського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ОСОБА_1 є одним із засновників СТОВ «Проїждже».

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 175745433 від 31.07.2019 - ОСОБА_4 є власником 808/1000 частин нежитлової будівлі-бригадного будинку, що складається з: літ. В - гараж, загальною площею 297,0 кв.м., літ. Г - склад, загальною площею 404,2 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі-бригадного будинку від 01.11.2016, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М., реєстровий №2450.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 07.05.2016 у справі №431/1094/16-ц задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю - бригадний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане рішення суду скасовано рішенням апеляційного суду Луганської області від 02.11.2016, у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Предметом даного позову є договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі бригадного будинку, укладений 01.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Пульним С.М. за номером 2450, однак позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В порушення зазначених вище вимог закону, позивач оскаржуваний договір купівлі-продажу не надав, клопотань щодо витребування оригіналу або завіреної копії договору у відповідачів або у приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Пульного С.М.в судовому засіданні не заявляв.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що дослідити обставини придбання відповідачем ОСОБА_4 спірного об`єкту нерухомого майна, у тому числі встановити попереднього власника майна, підстави набуття ним права власності на спірне майно тощо неможливо, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи спірного договору купівлі-продажу, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі - бригадного будинкувідмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Представник відповідачів: ОСОБА_2, діє на підставі свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю № 572 від 05.03.2000р., адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Пульний Сергій Миколайович , адреса: АДРЕСА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 09 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: А.В. Чалий