Справа № 755/5532/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника Василя Васильовича, стягувач - ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.Києва звернувся представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Сіваченко В.В. із скаргою на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника Василя Васильовича.

Згідно заявлених вимог, представник скаржника просить: визнати неправомірними рішення та дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В.В., вчинені в межах виконавчого провадження №60571240, які полягають у неправомірному прийнятті та видачі стягувачу ОСОБА_2 акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року; зобов`язати головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В.В. скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року, винесенні в рамках виконавчого провадження № 60571240; визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В.В., в рамках виконавчого провадження № 60571240, яка полягає у не надсиланні рекомендованим поштовим відправленням ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В.В. надіслати рекомендованим поштовим відправленням ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги мотивовано тим, що 08 листопада 2019 року Київським апеляційним судом було видано виконавчий лист № 755/9917/15-ц, відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффазеи Банк Аваль» борг по кредитному договору від 03 квітня 2008 року №223354238 у сумі: прострочена заборгованість по кредиту - 130 936,89 доларів США, заборгованість по відсоткам 10 326,91 доларів США, пеню у розмірі 238 400,00 грн. В провадженні Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №60571240, яке веде головний державний виконавець Колісник В.В. Про наявність вказаного виконавчого провадження №60571240 скаржнику стало відомо, після того, як було отримано конверт з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якому державний виконавець надіслав постанову про передачу майна стягувачу від 12 березня 2020 року та акт про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року. Вищевказані документи були отримані скаржником 01 квітня 2020 року. До 01 квітня 2020 року, скаржник будь-які документи у виконавчому провадженні №60571240 не отримував, державним виконавцем вони не надсилались. Крім того, стягувач ПАТ «Райффазен Банк Аваль» виконував судове рішення в рамках іншого виконавчого провадження №55908465, яке здійснював приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чижик Андрій Павлович. Постановою від 13 червня 2018 року зупинено виконавче провадження №55908465. Представник скаржника вважає, що акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року є неправомірними, посилаючись на те, що ДП «СЕТАМ» проведенні електронні торги з реалізації нерухомого майна, домоволодіння: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 193,3 кв.м.; земельна ділянка з кадастровим номером: :05:028:0148, площею: 0,0388 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Торги з реалізації нерухомого майна (№ лота 406582) не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 10 березня 2020 року стягувач ОСОБА_2 письмово заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника за ціною, що відповідно висновку про вартість нерухомого майна від 12 грудня 2019 року, об`єкт оцінки на дату оцінки, становить 3 389 700,00 грн. Майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 3 389 700,00 грн згідно з виконавчим листом № 755/9917/15-ц. Скаржник вважає, що приймаючи акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу

від 12 березня 2020 року та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року, державний виконавець неправомірно застосував ст. 49 Закону України «Про іпотеку», яка не підлягала застосуванню до даних правовідносин, і не мав права передавати майно, яке є предметом іпотеки після проведення перших торгів з реалізації нерухомого майна, які не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. В даному випадку державний виконавець виконував не судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а рішення про стягнення грошових коштів, отже процедура виконання такого рішення передбачена виключно Законом України «Про виконавче провадження», а не Законом України «Про іпотеку». Крім того, державним виконавцем було порушено вимоги

ч.1 ст.28 Законом України «Про виконавче провадження», оскільки копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржникові рекомендований поштовим відправленням. Також державним виконавцем було порушено визначену ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» черговість звернення стягнення за виконавчим документом, без перевірки майнового стану боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 17 квітня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за даною скаргою та призначено справу до судового засідання.

05 травня 2020 року від представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Боримської І.О. до суду надійшов відзив, в якому представник просить залишити скаргу без задоволення, обґрунтовуючи тим, що 08 листопада 2019 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист по справі №755/9917/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору від 03 квітня 2008 року №223354238 у сумі: прострочена заборгованість по кредиту - 130936,89 доларів США, заборгованість по відсоткам - 10 326,91 доларів США, пеню у розмірі 238 400,00 грн. 11 листопада 2019 року державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 60571240. ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна домоволодіння: житловий будинок, що розташований за адресою:

АДРЕСА_2 загальною площею 193,3 кв.м.; земельна ділянка з кадастровим номером: :05:028:148, площею 0,0388 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Торги з реалізації вказаного нерухомого майна за лотом № 406582 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 10 березня 2020 року стягувач ОСОБА_4 письмово заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване нерухоме майно. 12 березня 2020 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Колісником В.В. в рамках виконавчого провадження №60571240 винесено постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, відповідно до якої в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №755/9917/15-ц від 08 листопада 2019 року передано стягувачу

ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку. 12 березня 2020 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісником В.В. в рамках виконавчого провадження № 60571240 складено акт про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, відповідно до якого стягувачу ОСОБА_2 передано у власність вищезазначене домоволодіння. Посилаючись на те, що нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельна ділянка є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки за Договором іпотеки від 03 квітня 2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , вважає, що державний виконавець цілком правомірно керувався положеннями ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», оскільки дана норма є спеціальною у випадку реалізації майна, яке є предметом іпотеки та правомірно звернув стягнення на нерухоме майно, оскільки дане майно є єдиним майном, достатнім для виконання рішення суду. Також у відзиві зазначено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року, її було направлено на адреси сторін виконавчого провадження, в тому числі й на адресу боржника, проте останнім така постанова отримана не була. (т.1 а.с.37-44)

13 травня 2020 року від Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надійшов відзив на скаргу, в який представник відділу просить залишити скаргу без задоволення, посилаючись на те, що 11 листопада 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №60571240 та постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам рекомендованою кореспонденцією (вихідний номер 18200, 18206, рекомендований лист 462). Державним виконавцем за боржником не виявлено транспортних засобів на праві власності, боржник як суб`єкт підприємницької діяльності не значиться, пенсію не отримує, як такий, що працює за трудовими та цивільно-правовими договорами не значиться, здійснено дії направлені на виявлення майна та отримання доходів боржника. Оскільки нерухоме майно, а саме: домоволодіння - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею

193,3 кв.м.; земельна ділянка з кадастровим номером: :05:028:148, площею

0,0388 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 03 квітня 2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , державний виконавець цілком правомірно керувався положеннями ч.1 ст.49 Закону України «Про іпотеку», оскільки дана норма є спеціальною у випадку реалізації майна, яке є предметом іпотеки, та правомірно звернув стягнення на нерухоме майно, яке є єдиним майном, достатнім для виконання рішення суду (т.1 а.с.68-72).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 25 травня 2020 року прийнято дану цивільну справу до провадження судді Гаврилової О.В. та призначено судове засідання.

22 червня 2020 року від представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката

Сіваченка В.В. надійшли письмові пояснення (т.1 а.с.123-127).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2020 року в прийнятті заяви про збільшення вимог за скаргою на дії та рішення державного виконавця, поданої представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Сіваченком Володимиром Васильовичем, в межах розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника Василя Васильовича, стягувач - ОСОБА_2 , відмовлено (т.3, а.с.26, 44-46)

Також Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2020 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання представника стягувача - адвоката

Боримської І.О. про закриття провадження (т.3, а.с.41-42).

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник скаржника - адвокат Сіваченко В.В. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у скарзі.

Головний державний виконавець Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісник В.В. в судове засідання не з`явився.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не заявився, представник стягувача - адвокат Боримська І.О. в судовому засідання заперечувала проти задоволення скарги з підстав, викладених у відзиві.

За змістом частин 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши доводи скарги, вислухавши пояснення представників скаржника та стягувача, дослідивши матеріали скарги, долучені до справи документи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскаржувані боржником ОСОБА_1 акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу

від 12 березня 2020 року отримані ним 01 квітня 2020 року (т.1 а.с.19) та 01 квітня 2020 року скаржнику стало відомо про наявність виконавчого провадження №60571240, скаргу направлено до суду 09 квітня 2020 року (т.1 а.с.27).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що скаржник звернувся до суду з даною скаргою в строки, передбачені ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено що, 11 листопада 2020 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про прийняття на примусове виконання виконавчого листа №755/9917/15-ц ( т.2, а.с. 3).

11 листопада 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №60571240 (т. 2, а.с. 62).

Згідно з ч.1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У виконавчому документі зазначено адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

12 листопада 2020 року державним виконавцем направлено копію постанови про відкриття провадження ОСОБА_1 (номер поштового відправлення 462) (т.1, а.с.86).

Разом з тим, скаржник зазначає, що копію постанови про відкриття не отримував, державним виконавцем зазначені посилання не спростовані.

Отже, суд приходить до висновку, що державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», вчасно та у передбачений законом спосіб - рекомендованим поштовим відправленням направив постанову про відкриття виконавчого провадження за місцем проживання боржника ОСОБА_1 . Не отримання боржником ОСОБА_1 надісланих державним виконавцем відправлень за місцем проживання не може бути підставою для визнання неправомірною бездіяльність щодо не направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язанні повторно надіслати рекомендованим потовим відправленням зазначеної постанови.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відповідно до змісту ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження №60571240 вбачається, що 28 листопада 2019 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісником В.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: домоволодіння: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка з кадастровим номером: :05:028:0148, площею 0,0388 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 69-70).

20 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (т.2, а.с.75-76).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку житлового будинку, загальною площею 193,30 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0388 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:028:0148, що знаходить за адресою АДРЕСА_2 , від 20 грудня 2019 року, вартість об`єкта оцінки становить 3 389 700,00 грн, з яких 2 882 620,00 грн вартість житлового будинку; 507 080,00 грн вартість земельної ділянки (т.2, а.с. 78-79)

15 січня 2020 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :05:028:0200 (т.2, а.с. 91-93).

03 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (т.2, а.с.110-111).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,0160 га кадастровий номер :05:028:0200, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , від 04 лютого 2020 року, вартість об`єкта оцінки становить 210 180,00 грн (т.2, а.с.112-113).

10 березня 2020 року, згідно з протоколом № 468903, електронні торги з реалізації майна боржника - іпотеки: житловий будинок, загальною площею 193,3 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0388 га, К/Н :05:028:0148, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т.2, а.с.124).

10 березня 2020 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції

(м. Київ) із заявою про зарахування придбання ним предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку забезпечення вимог в рахунок ціни майна (т.2, а.с. 123).

12 березня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, відповідно до яких в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 755/9917/15-ц від 08 липня 2019 року передано стягувачу ОСОБА_2 домоволодіння: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 193,3 кв.м.; земельна ділянка з кадастровим номером: :05:028:148, площею 0,0388 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.14-15, 16-17; т.2, а.с. 128-129, 130-131).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 жовтня 2020 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка кадастровий номер :05:028:0148 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; за будинком 03 квітня 2008 року зареєстровано запис про іпотеку на підставі повідомлення про реєстрацію іпотеки (т.3, а.с. 31-33).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 жовтня 2020 року земельна ділянка, кадастровий номер :05:028:0148 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , відомості щодо реєстрації іпотеки та обтяження земельної ділянки відсутні (т.3, а.с. 34-36).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача отримувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. (ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»)

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, встановлений ст.61 Закону України «Про виконавче провадження».

Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч.8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Порядок реалізації майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України «Про заставу» та/або Закону України «Про іпотеку»), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

У разі якщо від продажу частини майна виручено суму, необхідну для задоволення вимог стягувача, сплати виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження, а також сплати штрафу, продаж арештованого майна припиняється.

Отже, на підставі вказаних вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» після складання протоколу №468903 проведення електронних торгів, яким встановлено, що

10 березня 2020 року торги щодо лота реєстраційний номер №406582 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, державний виконавець відповідно до положень ч.5 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був нереалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставити на повторні електронні торги за ціною, що становить

85 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повинен був повідомити про це стягувачу і запропонувати йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Крім того суд враховує, що Закон України «Про виконавче провадження», яким встановлений порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, є спеціальним законом, яким у своїй діяльності керується державний виконавець при примусовому виконанні судових рішень.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначається, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

З виконавчого листа №755/9917/15-ц, виданого 08 листопада 2019 року, що перебуває на виконанні в Обухівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №60571240 вбачається, що за рішенням суду солідарно стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ОСОБА_2 ) борг по кредитному договору від 03 квітня 2008 року №223354238 у сумі: прострочена заборгованість по кредиту - 130 936,89 доларів США, заборгованість по відсоткам - 10 326,91 доларів США, пеню у розмірі 238 400,00 грн.

Отже, у вказаному рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не йдеться, що виключає застосування до спірних правовідносин положень ст.49 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи надані суду докази, а також те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень, суд приходить до висновку про неправомірність дій головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Колісника В.В. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та прийняття акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та їх видачі стягувачу ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №60571240.

Також при розгляді даної скарги суд враховує, що державна реєстрація права власності за стягувачем житлового будинку та земельної ділянки відбулась після звернення боржника з даною скаргою до суду, відкриття провадження у справі та прийняття цієї справи до свого провадження.

Отже, скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника Василя Васильовича, стягувач - ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 260, 354, 447, 449-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника Василя Васильовича, стягувач - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Колісника Василя Васильовича щодо прийняття акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та видачі його стягувачу ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №60571240 - неправомірними.

Визнати дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Колісника Василя Васильовича щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та видачі його стягувачу ОСОБА_2 , в межах виконавчого провадження №60571240 - неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Колісника Василя Васильовича в межах виконавчого провадження №60571240 скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12 березня 2020 року.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали суду складено 20 листопада 2020 року.

Суддя: