Провадження №2/760/2625/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Каліш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.05.2018 р. звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за борговими розписками в загальному розмірі 4 403 540,70 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2018 р., відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

23.09.2020 р. до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору позики, в якому позивач просить:

прийняти зустрічний позов до розгляду і об`єднати його з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в одне провадження;

визнати договір позики від 14.05.2015 р. (у вигляді розписок від 14.05.2015 р., 29.05.2015 р., 03.06.2015 р., 15.07.2015 р.), що укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним.

Питання про можливість прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом було поставлене на обговорення учасникам справи.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні просила прийняти зустрічний позов до розгляду і об`єднати його з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в одне провадження.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо прийняти зустрічного позову до розгляду і об`єднання його з первісним позовом про стягнення заборгованості за договором позики, в одне провадження.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 13.08.2018 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Судом встановлено строк для подання відзиву протягом 30 днів з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.12.2018 р., ззакрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи 14.05.2019 р.

Зустрічний позов був поданий відповідачем 22.09.2020 р.

Будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строків для подання зустрічного позову суду не надано.

В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки, зустрічний позов був поданий відповідачем після закінчення встановленого судом строку для подання відзиву, і стороною не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для подання зустрічного позову, що може бути поданий лише до подання відзиву, суд вважає за необхідне відмовити у його прийнятті.

При цьому, відмова у прийнятті зустрічного позову не позбавляє сторону можливості звернутись до суду з даним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 193, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору позики, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.