Справа № 570/6163/18
Номер провадження 4-с/570/1/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань: Іллюк С.Р.

представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Величко Л.Б.

стягувача ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

державного виконавця Павелко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Мартинюка Ю.Ю. щодо винесення постанови від 23.11.2018 р. по ВП №7859503 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; зобов`язати скасувати постанову по ВП №7859503 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В обгрунтування вимог посилався на те, що на виконанні в Рівненському РВ ДВС перебуває виконавчий лист Рівненськогоміського суду №2-3749, виданий 04.06.2008 р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 .

30.11.2018 р. ним отримано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Вказану постанову вважає незаконною, оскільки він не ухиляється від виконання зобов`язань і протягом усього часу сплачував аліменти безпосередньо доньці ОСОБА_4 , яка на даний час є повнолітньою. Вказане підтверджується її розписками на загальну суму 8000 грн. та на 25 000 грн. Бабуся ОСОБА_4 , яка зазначена стягувачем у виконавчому листі не використовувала переданих ним коштів на утримання дитини, а вигнала з дому, у зв`язку з чим ОСОБА_4 змушена була оселитись у гуртожитку за місцем навчання, а потім у соціальному гуртожитку, не дивлячись на те, що в бабусі є окрема квартира.

Частину аліментів він передавав доньці у відділі ДВС в присутності державного виконавця ОСОБА_5 , розписки про отримання аліментів залишалися в державного виконавця. Крім того, він купував дитині одяг та взуття протягом усього часу.

Востаннє донька ОСОБА_4 зателефонувала йому 06.12.2018 р. на Релігійне свято Катерини і попросила дати їй 1000 грн. Він сказав, що сплатить їх офіційно на рахунки ДВС, оскільки вже має проблеми з безпосередньою передачею аліментів. 06.12.2018 р. він сплатив на рахунок ДВС 1000 грн. аліментів. Після того, пошкодував доньку і дав їй безпосередньо в руки 300 грн.

Нарахування йому заборгованості в сумі 32700 грн. аліментів вважає помилковим, безпідставним та неправомірним та має намір оскаржувати вказану заборгованість. Попередній державний виконавець не передала нинішньому державному виконавцю ОСОБА_6 жодної розписки про отримання аліментів, що містилися в матеріалах виконавчого провадження.

Він не ухилявся від явки в орган ДВС та на всі виклики вчасно з`являвся та приносив аліменти. Державний виконавець викликав його доньку та передавав ці аліменти їй, а вона в приміщенні ДВС в присутності державного виконавця писала розписки, які залишалися в матеріалах виконавчого провадження.

Частину викликів він міг не отримувати з відділу ДВС, оскільки зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак багато років фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , про що повідомляв державного виконавця.

Крім того, в період з 2010 р. по 2011 р. він був засуджений, перебував у місцях позбавлення волі та фізично не міг з`являтися до державного виконавця та сплачувати аліменти у зв`язку з відсутністю будь-яких доходів.

У даному випадку він не ухилявся від виконання рішення суду та фактично виконував рішення шляхом передачі коштів безпосередньо дитині або шляхом придбання їй одягу, взуття, мобільного телефону.

Заборона виїзду за кордон порушує його право на роботу та отримання заробітку, оскільки за кордон він змушений постійно їздити на роботу, аби мати можливість сплачувати аліменти та допомагати дитині. Заборона виїзду за кордон погіршить його фінансовий стан та унеможливить погашення заборгованості по аліментах. Обмеження виїзду за кордон порушує його конституційні права і свободи, які гарантуються міжнародними угодами, що поширюють свою дію на Україну.

Постанова державного виконавця є немотиваною, державним виконавцем у постанові не вказано ні факту повідомлення боржника про існування виконавчого провадження, ні факту ухилення від виконання зобов`язання, заборгованість по аліментах визначена у постанові не відповідає дійсності, тому така постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 29.01.2019 р. провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 26.08.2020 р. поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Величко Л.Б. підтримала скаргу та просить її задоволити.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 та заінтересована особа ОСОБА_3 , державний виконавець Павелко Л.М. просили у задоволенні скарги відмовити. Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що ті гроші, які згідно розписок вона отримала від ОСОБА_1 , є матеріальною допомогою і не були сплачені в рахунок аліментів.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справи, надані у судове засідання матеріали виконавчого провадження, показання свідка ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського міського суду від 21.05.2008 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду, 04.06.2008 р. було видано виконавчий лист, в якому адреса проживання боржника ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 09.06.2008 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3749, виданого 04.06.2008 р.

Згідно довідки-розрахунку Рівненського РВ ДВС №7859503, станом на 01.11.2018 р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 32700 грн.

Постановою головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 23.11.2018 р. встановлено тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 про полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 23.11.2018 р. встановлено тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-3749, виданого 04.06.2008 р.

Постановою головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. винесено постанову від 28.11.2019 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.71 вищевказаного Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на час винесення державним виконавцем постанови від 23.11.2018 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавче провадження №7859503 щодо виконання виконавчого листа №2-3749 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття, перебувало у провадженні Рівненського РВДВС ГТУЮ у Рівненській області.

А відтак, головний державний виконавець Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області, встановивши, що ОСОБА_1 не виконується належним чином рішення Рівненського міського суду від 21.05.2008 р. та у останнього наявна заборгованість правомірно виніс постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 23.11.2018 р.

Отже, рішення головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 23.11.2018 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України було прийняте відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця.

При цьому, в межах даної скарги боржник також не ставить вимогу про визнання незаконними дій виконавця в частині проведення розрахунку заборгованості.

Доводи скаржника про те, що на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд не приймає до уваги, оскільки даний факт не стосується розгляду даної скарги.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи скаржника щодо погашення ним заборгованості по аліментах, оскільки з матеріалів виконавчого провадження, поданих державним виконавцем у судове засідання, не вбачається сплати божником вказаних сум саме в рахунок погашення заборгованості по аліментах.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, враховуючи наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця є правомірною, такою, що винесена в межах його повноважень та з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.259-261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Мартинюка Ю.Ю. щодо винесення постанови від 23.11.2018 р. по ВП №7859503 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та зобов`язання її скасувати - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення - ухвала суду - виготовлено 09.11.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Суддя Гнатущенко Ю.В.