Справа № 673/1280/20
Провадження № 6/673/30/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя Ягодіна Т.В.

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

представників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання,-

встановив:

05 жовтня 2020 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на виконання рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2009 року, ухваленого у цивільній справі №2-425/2009, про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості по кредиту в сумі 6307,16 доларів США та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що оригінал виконавчого листа був втрачений при пересиланні його між різними відділами ДВС та внаслідок цього строк пред`явлення його до виконання закінчився. При цьому такий строк пропущений не з вини банку, оскільки протягом усього часу після пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання до відділу ДВС банк офіційно отримував інформацію щодо виконавчих дій, а стягнуті з боржника кошти періодично надходили на рахунки банку. Про втрату виконавчого листа банку стало відомо лише 01 липня 2020 року.

Ухвалою від 06 жовтня 2020 року вказану заяву призначено до судового розгляду.

22 жовтня 2020 року до суду надійшло заперечення на заяву, подане представником відповідача адвокатом Оплачком В.О., в якому він просить відмовити в її задоволенні, вказуючи на те, що заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що державною виконавчою службою відкривалось виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з відповідача на користь банку 6307,16 доларів США, як і не надано доказів того, що виконавче провадження за вказаним виконавчим листом завершувалось і виконавчий лист повертався стягувачу. При цьому заявник дізнався або повинен був дізнатися про відсутність виконавчого провадження про стягнення на його користь 6307,16 доларів США не 01 липня 2020 року, а 20 січня 2012 року - із листа Першого міського ВДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції №1556 від 20 січня 2012 року, яким його було повідомлено про наявність виконавчого провадження №30425399 щодо боржника ОСОБА_3 . Крім того, у заявника була можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження онлайн за допомогою ідентифікатора доступу, розміщеного в мережі Інтернет на офіційному порталі Міністерства юстиції України.

03 листопада 2020 року від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла відповідь на відзив, в якій заявник підтримав подану ним заяву, стверджуючи про необґрунтованість позиції представника боржника.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у поданому ним письмовому запереченні, просив залишити вимоги заявника без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2009 року, ухваленим у цивільній справі №2-425/2009, з ОСОБА_3 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії м. Хмельницький 6307,16 доларів США заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 32443,05 грн. збитків, завданих порушенням зобов`язання.

04 листопада 2009 року судом видано два виконавчих листа: один про стягнення заборгованості в розмірі 6307,16 доларів США; другий про стягнення збитків за порушення зобов`язання та судових витрат на загальну суму 34173,05 грн.

Такі виконавчі листи були направлені стягувачем для примусового виконання до відділу ДВС Деражнянського районного управління юстиції та на їх підставі були відкриті відповідні виконавчі провадження.

Зокрема, наявною в матеріалах справи копією постанови державного виконавця від 07 травня 2010 року підтверджується, що за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 6307,16 доларів США було відкрито виконавче провадження №19091521.

Копію вказаної постанови державним виконавцем того ж дня було направлено на адресу боржника та стягувача, що підтверджується супровідним листом №570/2862 від 07 травня 2010 року.

В подальшому згідно листа Деражнянського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) №19.5-11/8761 від 20 липня 2020 року вбачається, що 31 грудня 2010 року державним виконавцем на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на той час редакції) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий лист для подальшого виконання до Першого відділу ДВС м. Хмельницького. Матеріали вказаного виконавчого провадження знищені відділом ДВС за закінченням терміну їх зберігання.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальні питання, які вирішуються судом у зв`язку з виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовані у Розділі VI ЦПК України.

Положеннями п.17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа поставляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

При цьому дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові №8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Отже, з системно - логічного аналізу вищевикладеного слідує, що видача дубліката виконавчого листа не є обов`язком суду. Під час вирішення такого питання суд має визначити стан виконання судового рішення, тобто встановити, чи воно вже виконано, або що строк для пред`явлення виконавчого листа не закінчився, крім того, суд має перевірити підстави, покладені в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа, зокрема, обставини, які підтверджують факти втрати виконавчого листа.

Крім цього, слід зауважити, що згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 лютого 2020 року у справі №447/669/19 (№ 61-15257св19).

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що оригінал виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 6307,16 доларів США був втрачений при пересиланні його між різними відділами ДВС та внаслідок цього строк пред`явлення його до виконання закінчився. При цьому такий строк пропущений не з його вини, оскільки протягом усього часу після пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання до відділу ДВС банк офіційно отримував інформацію щодо виконавчих дій, а стягнуті з боржника кошти періодично надходили на рахунки банку. Про втрату виконавчого листа банку стало відомо лише 01 липня 2020 року.

Разом із цим, такі його доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки заявник не надав доказів поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав допустимих доказів про втрату виконавчого листа.

Так, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 16 грудня 2011 року Першим відділом ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №30425399.

Таке виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 34173,05 грн. та було виведене із зведеного виконавчого провадження №52838158, що підтверджується постановою державного виконавця від 26 грудня 2019 року.

Станом на 01 липня 2020 року вказане виконавче провадження перебувало на виконанні у Першому відділі ДВС у місті Хмельницькому, що підтверджується листом такого відділу від 01 липня 2020 року за №70390/19.19-27, із якого також вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 6307,16 доларів США на виконанні у відділі ДВС не перебуває.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що вказана у листах Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому від 01.07.2020 року та Деражнянського РВ ДВС від 20.07.2020 року інформація не може слугувати беззаперечним доказом на підтвердження втрати виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії м. Хмельницький заборгованості в розмірі 6307,16 доларів США, оскільки такі не містять посилань про його втрату. При цьому, суду також не надано доказів відправлення виконавчого листа від однієї виконавчої служби до іншої.

Крім того, суд констатує, що стягувач належним чином не користувався своїми процесуальними правами та не цікавився ходом виконання судового рішення в цілому.

Так, з матеріалів справи вбачається, що стягувач інформував державного виконавця відділу ДВС Деражнянського РУЮ про працевлаштування боржника Щербини О.В. у ТОВ «Фінансово-будівельний альянс» про що свідчить лист від 29.09.2011 року.

06.01.2012 року стягувач звернувся із листом до державного виконавця міського відділу ДВС ХМРУЮ про надання інформації про хід справи божника ОСОБА_3

20.01.2012 року згідно супровідного листа державного виконавця першого міського відділу ДВС ХМРУЮ на адресу ТОВ «Фінансово-будівельний альянс» направлено для виконання постанову винесену на підставі виконавчого листа №2-245 від 04.11.2009 року.

Як повідомив представник стягувача в судовому засіданні означений супровідний лист був переданий банку державним виконавцем на запит від 06.01.2012 року.

Вказане свідчить, що у січні 2012 року стягувачу достовірно було відомо про виконання одного виконавчого листа, який був виданий на підставі рішення Деражнянського районного суду від 04.11.2009 року.

Повторно з запитом про стан виконання справ у виконавчих провадженнях в тому числі стягнення заборгованості за кредитним договором стягував звернувся до Першого відділу ДВС в м. Хмельницькому 19.05.2020 року, тобто фактично через вісім років.

Також, заслуговують на увагу суду і доводи представника боржника в тому, що в стягувача була можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження онлайн за допомогою ідентифікатора доступу, розміщеного в мережі Інтернет на офіційному порталі Міністерства юстиції України.

Із урахуванням наведеного, суд констатує, що заяву про видачу дубліката виконавчого листа подано поза межами строку його пред`явлення до виконання, а належних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа та поважності причин для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником надано не було.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи усе вищезазначене, враховуючи встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 81, 89, 258-261, 433 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2020 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна