Справа №: 398/3083/20
провадження №: 2/398/1612/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"13" листопада 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва дарування від 12.08.2020 року йому належить право власності на 1/2 частино зазначеного житлового будинку. У вказаному будинку зареєстрований син колишньої власниці будинку ОСОБА_2 . Відповідач зареєстрований у спірному будинку з 29.09.2015 року, однак не проживає у ньому з червня 2018 року по теперішній час. Місце перебування відповідача йому не відоме, як повідомила мати відповідача, останній виїхав за межі України та найближчим часом повертатися не збирається. В зв`язку з реєстрацією відповідача він не має можливості оформити житлову субсидію.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, враховуючи приписи ст. 128-130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно копії договору дарування частки житлового будинку від 12 серпня 2020 року посвідченого Куліш Г.Л., приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №473, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2020 року, ОСОБА_1 на праві приватної часткової власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас відомості про власника іншої частки у праві власності на цей будинок у реєстрі речових прав відсутні.

Згідно копії домової книги будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в будинку з 29.09.2015 року.

Згідно копії довідки №118 від 09.09.2020 року виданої квартальним комітетом №15 Олександрійської міської ради ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак не проживає з червня 2018 року по теперішній час.

Згідно копії акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації №117 від 09.09.2020 року складеного затвердженого квартальним комітетом №15 Олександрійської міської ради, складеного за участі сусідів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у даному будинку не проживає з червня 2018 року по даний час. Участі в утриманні будинку не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали ОСОБА_2 не має.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).

Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Отже, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку, власних речей не зберігає, обов`язки по утриманню житла не здійснює, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду складено у нарадчій кімнаті 13 листопада 2020 року.

Суддя В.В. Орловський