Справа № 541/1235/20
Номер провадження 2/541/759/2020
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

06 листопада 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Дубинки Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

02 липня 2020 року до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 . На підтвердження позовних вимог зазначив, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.01.2020 року у цивільній справі №2-117/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб зареєстрований 28.01.2006 року у відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області був розірваний. Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.06.2010 року у цивільній справі №2-1682/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2010 року і до повноліття дитини. Виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1682 від 21.06.2010 року Новозаводського районного суду м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м.Чернігів, виконавче провадження №20111205.
Позивач вказує, що сплачувати аліменти в такому розмірі в подальшому він не має можливості, оскільки його матеріальний стан на даний час не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі ј часини всіх видів його доходів, обґрунтовуючи даний факт наступним. Зазначив, що з 05.03.2018 року по 30,04.2018 року він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та є учасником бойових дій. З 14.07.2016 року він, його дружина та їхня спільна дитина зареєстровані за адресою військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , однак через неможливість проживання за даною адресою він змушений орендувати квартиру в АДРЕСА_2 . Сплата орендної плати якої складає 30000 грн., окремо сплачуються комунальні послуги приблизно 1800 гривень на місяць. Його дружина ОСОБА_4 отримує заробітну плату в розмірі 7792,93 грн. Він з 2010 року по 2018 рік не працював, оскільки в цей час здійснював догляд за своїм батьком ОСОБА_5 , 1962 року народження, який є інвалідом ІІ групи постійно хворів розлучений, проживав з літньою матір`ю ОСОБА_6 , 1934 року народження, у зв`язку з чим позивач був змушений звільнитися з військової служби у запас через вказані сімейні обставини. Позивач на даний час також періодично надає матеріальну допомогу своєму батькові, приблизно 10000 гривень на місяць, купує ліки. Оскільки він не працював у вказаний час, станом на березень 2018 року по сплаті аліментів утворилася заборгованість в розмірі 66807,57 гривень, яка була повністю сплачена до 04.07.2019 року та на даний час заборгованості не має. Також зазначив, що на даний час він працює на посаді військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 та отримує заробітну плату в розмірі 13126,34 гривень, аліменти сплачуються у розмірі 4068,67 гривень на місяць. В своїй власності нерухомого та/або рухомого май на на праві приватної власності немає. В свою чергу відповідач має на праві приватної власності частину будинку АДРЕСА_3 та земельну ділянку. Оскільки позивач має другу малолітню дитину від іншого шлюбу, яка знаходиться повністю на його утриманні та проживає з ним , то аліменти на утримання ОСОБА_3 мають складати на більше 1/6 частини всі видів його доходу (заробітку), що становитиме 2187,72 грн., а такий розмір буде пропорційно змінюватися, внаслідок збільшення заробітної плати чи отримання інших доходів/доплат і буде забезпечувати дитину ОСОБА_3 відповідно до встановленого державою прожиткового мінімуму.
На підставі вищевикладеного, прохав суд зменшити розмір стягуваних аліментів, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2010 року і до повноліття дитини, на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.60).
У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дубинка Ю.С., що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с.11) позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою (а.с. 65,66), в тому числі відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.72).
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18). Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 червня 2010 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти не утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2010 року (а.с.19). 27 липня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 29). Від даного шлюбу подружжя має дитину, доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28). Позивач з дружиною ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_8 зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с.26), згідно акту проживання від 30 червня 2020 року встановлено, що ОСОБА_8 разом зі своїми батьками проживає в квартирі АДРЕСА_4 (а.с.27). Згідно копії довідки виданої 13.08.2018 року №696/ВП виданої командиром в/ч НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 в період з 05.03.2018 року по 30.04.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітеті та цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у м.Краматорськ Донецької області (а.с.10). 10 липня 2009 року ОСОБА_1 був звільнений у запас (а.с.34) за сімейними обставинами, для надання допомоги батьку (а.с.33), який є особою з інвалідністю ІІ групи(а.с.36), має хронічні захворювання і потребує лікування (а.с.39). Дружина позивача ОСОБА_4 офіційно працює і має дохід у розмірі 7792,93 грн (а.с.31). Станом на 16.02.2018 року позивач ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 66807,57 грн, яка була погашена до 04.07.2019 року (а.с.21). На день подання позову ОСОБА_1 працює військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і отримує заробітну плату, загальна сума доходу якої з 01.12.2019 року по 27.05.2020 року становила 97836,12 гривень, розмір сплачених аліментів за цей період становив 24409,61 грн. (а.с.43).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини матеріальний стан позивача змінився в бік погіршення, у нього з`явились додаткові зобов`язання щодо утримання малолітньої дитини від другого шлюбу, непрацездатного батька (котрий має підвищенні потреби у зв`язку із наявністю інвалідності другої групи), та інші життєві обставини, які впливають на матеріальне забезпечення позивача. Отже, змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів.

На переконання суду, розмір аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , який визначений рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.01.2010 року в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) підлягає зменшенню до розміру 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів).
Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 192, СК України та ст.ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.06.2010 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого для дитини відповідного віку, до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витратив у сумі 672 грн.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 13.11.2020 року.

Суддя О. А. Городівський