Справа №442/2087/20
Провадження №2/442/746/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з уточненням позовних вимог просить стягнути з останнього додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 22564,50 грн одноразово.

В обґрунтування позову покликається на те, що 19.11.2013 між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_5 . Подружнє життя у них не склалось, вони проживають окремо, діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. З відповідача стягуються аліменти згідно судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Старша донька ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом з діагнозом захворювання «атиреоз». На її лікування вона витрачає значні кошти. До певного часу держава частково забезпечувала її ліками, однак вже близько восьми місяців вона змушена самостійно витрачати кошти на її лікування. Відповідач добровільно відмовляється приймати участь у додаткових витратах на дитину. Через хворобу дитини вона обмежена в можливості працевлаштування. Кожен рік дочка проходить обстеження після чого проводиться інтенсивне лікування. Ліки вона замовляє за кордоном за рецептами лікарів. Лікарі рекомендують дочці проходити лікування щомісячно так як у неї зараз сприятливий вік для фізичного розвитку та реабілітації. Оскільки з липня 2019 року по травень 2020 року за державною програмою не надавались безкоштовно медичні препарати, то нею було придбано препарат «Оmnitrope» в Республіці Польща. За зазначений препарат нею було оплачено 45129 грн, а тому половину його вартості просить стягнути з відповідача.

12.05.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, а 04.08.2020 - відзив на заяву після зменшення позовних вимог. Позову не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що до квітня 2020 року проживав за адресою проживання своїх дітей і разом з позивачкою ніс усі витрати на лікування дітей, зокрема доньки ОСОБА_3 . На придбання ліків для дочки витрачалась його заробітна плата, яка згідно ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності. Заробітну плату він отримував працюючи за кордоном до січня 2020. Позивачка не працювала, про що сама стверджує, а тому грошей для закупівлі вказаного препарату у неї не було. Також вказує на те, що у висновку спеціаліста від 17.09.2019, хворій дитині ОСОБА_3 призначено гормон росту «соматропін» як обов`язковий. Вартість лікарських препаратів в яких є вказаний гормон росту в нашій країні становить від 1461 до 1750 грн. в залежності від мережі аптек, таким чином спростовуються твердження позивачки що вона витрачає 15000 грн на лікування дитини, так як необхідність у таких витратах не підтверджується ні рекомендаціями лікаря, ні іншими належними доказами.

Позивачка та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити з підстав, які викладені у позовній заяві. Доповнили, що кошти на закупівлю препарату «Оmnitrope» позивачці надали її брати, оскільки відповідач відмовився купляти його. Допитана як свідок позивачка пояснила, що 1800 Євро надали у січні 2020 року її брати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Жодних розписок про отримання коштів братам вона не давала. Кошти вона обміняла і двічі у січні та лютому 2020 року давала своїй знайомій ОСОБА_9 , яка у Республіці Польща купляла препарат «Омнітроп» і привозила їй. Під час сварки 11.01.2020 відповідач забрав усі свої гроші, які були в квартирі і як він стверджує були його заробітною платою, заробленою за кордоном, побив її і вона зверталась з цього приводу до правоохоронних органів. Саме тому вона змушена була просити братів про допомогу. У травні шлюб між ними був розірваний та винесено щодо відповідача обмежувальний припис через його неправомірну поведінку.

Відповідач та його представник ОСОБА_10. позову не визнали з підстав, викладених у відзиві. Представник позивача доповнила, що позивачкою не представлено жодного доказу, що кошти на препарат для доньки надав її брат або брати. Натомість стверджує, що відповідач, проживаючи однією сім`єю до квітня 2020 року з позивачкою, та працюючи за кордоном повністю оплатив вартість вказаного препарату. Також з квітня 2020 відновлено державну програму із забезпечення препаратом Омнітроп. Крім цього, відповідачка щомісячно отримує 5000 грн. допомоги на дитину-інваліда, а тому її звернення до суду з даним позовом є безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 19.11.2013 року, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №65.

У даному шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_5 .

Як вбачається з висновку №49/18 від 01.08.2018 р., виданого Дрогобицьким районним медичним територіальним об`єднанням, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною-інвалідом віком до 18 років.

Згідно висновку спеціаліста Українського науково-практичного центру ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин, хворій ОСОБА_3 рекомендовано приймати соматропін та віт. «Д».

З протоколу ультразвукового обстеження від 06.07.2019 вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз: дифузний зоб І-ступінь.

Відповідно до Судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.05.2020 з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.04.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позивачкою представлено два чеки на польській мові з « APTEKA RODZINA » від 13.01.2020 та 14.02.2020 про купівлю «OMNITROPE ROZT. DOWSTRZ. 5MG/1,5 ML» на суму 2149 zl. Nf 4298, що еквівалентно 45129 грн.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він надавав кошти на придбання цього препарату, оскільки такі спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила, що відповідач влаштував скандал при передачі коштів для закупівлі препарату, забрав їх та стверджував, що вони призначені для купівлі автомобіля. Також з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2020 вбачається, що між сторонами з січня 2020 року були неприязні відносини, відповідач завдавав тілесних ушкоджень позивачці, що зафіксовано органом поліції.

Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що згідно представлених сторонами доказів, заявлений позов є підставним та його слід задоволити, стягнувши з відповідача половину вартості препарату «Омнітроп» та 855 грн. понесених витрат на переклад договору з естонської мови, що підтверджується товарним чеком №38 від 01.04.2020.

За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 22564,50 грн. одноразово.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 855,80 грн., понесених судових витрат та в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.11.2020

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: с.Комарники Турківського району Львівської області.

Суддя Хомик А.П.