ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/963/20
Провадження № 22-ц/4820/1705/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року, суддя Вдовичинський А.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1999 року. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє спільних дітей, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Тривалий час вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. З часу припинення відносин ОСОБА_1 допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі у вихованні та житті сина. В той же час батько дитини здоровий, працевлаштований, має стабільний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів за один місяць рішення суду допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів скарги зазначив, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. зокрема, судом не взято до уваги, що неповнолітній син сторін зареєстрований та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 , де зареєстровані та постійно проживають обоє батьків. Позивач не надала суду доказів того, що батько проживає окремо від дитини а син сторін перебуває на утриманні матері. Апелянт зазначив, що він добровільно щомісяця сплачує позивачу аліменти на утримання сина, на підтвердження чого до суду надано відповідні квитанції. ОСОБА_2 умисно приховала існування домовленості з ним щодо утримання сина. Майновий стан малолітнього сина ОСОБА_4 задовільний, в той час як ОСОБА_1 змушений витрачати значні кошти на власне лікування та утримання хворого батька.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що судом було досліджено всі обставини справи та надано вірну оцінку доводам відповідача. Надання добровільної допомоги батьком на утримання дитини не позбавляє його обов`язку утримувати дитину у відповідній частці від свого заробітку. Надані відповідачем квитанції не доводять систематичність утримання спільного сина та значних витрат на лікування батька відповідача.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази у справі, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони починаючи з 29.09.1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2020 року розірвано (а.с.7, 70).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами угоди про розмір аліментів на утримання сина не укладено. Суд вказав, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. На думку суду, надані ОСОБА_1 товарні чеки на придбання футболок та вітамінів не вказують про повне утримання сина.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України (тут і далі у редакції Закону України від 17.052017 року № 2037-VIII) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом вірно встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

З матеріалів вбачається, що син ОСОБА_4 проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що зокрема підтверджується наданими відповідачем квитанціями про сплату на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 аліментів (а.с.15-16, 44-49).

Доводи ОСОБА_1 в позовній заяві про те, що він не працює, не є підставами для скасування рішення суду з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту копії трудової книжки ОСОБА_1 04.09.2019 року звільнено з посади оператора телекомунікаційних послуг за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 41-42).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач, якому достовірно відомо про свій обов`язок матеріального забезпечення малолітнього сина добровільно прийняв рішення про звільнення з роботи, тому ця обставина не може бути врахована як така, що звільняє батька від аліментних зобов`язань по утриманню дитини.

В той же час необхідно врахувати, що позивач є молодою, здоровою та працездатною особою, на обліку в органі, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як особи, яка шукає роботу не перебуває (а.с. 43).

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/04, § 54).

Суд першої інстанції правильно врахувавши вказані положення, дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем на обґрунтування своїх доводів щодо утримання батька, ОСОБА_6 достатніх доказів не надано. Квитанція про одноразове поповнення банківської картки ОСОБА_6 на суму 500 грн. (а.с. 44) не дає підстав для висновку про те, що він перебуває на утриманні відповідача та не спростовує обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищезазначених вимог СК України та встановлених судом обставин справи, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України суд обґрунтовано визначив розмір аліментів та можливість їх сплати відповідачем щомісячно.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться виключно до переоцінки доказів, які були належним чином оцінені судом першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2020 року.

Судді: Р.С.Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко