Провадження № 2/756/2779/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Дуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від представника позивача до суду 14.07.2020 надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач повністю погасив заборгованість за користування земельною ділянкою, та надав суду відповідні квитанції.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин, про день, час т а місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Ознайомившись з заявою про закриття провадження, матеріалами цивільної справи, суд приходить до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження №61-2018св19) та у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20).

Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи,що спір між сторонами перестав існувати вже після пред`явлення позову до суду та відкриття провадження у справі, про що свідчать надані позивачем квитанції про оплату відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з тим, у судові засідання, призначені на 24.07.2020 та 13.10.2020 представник позивача не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток. Причини неявки представника позивача суду не відомі. Заяви про розгляд справи за його відсутності або клопотання про відкладення розгляду справи представником позивача суду не подано.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене суд вважає правильним залишити позов КП «Київжитлоексплуатація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація» про закриття провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Позовну заяву Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині залишення позову без розгляду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М.Майбоженко