05.11.2020 Єдиний унікальний номер 205/7159/20
Номер провадження 2/205/2564/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 листопада 2020 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/7159/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 16 вересня 2020 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 22 грудня 2017 по 21 серпня 2020 року перебувала з відповідачем у шлюбі.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, не бере участі у його вихованні.

Позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Від позивача разом з позовом надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Клопотання про витребування доказів просила залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі ј частини заробітку. Також просив долучити до матеріалів справи копії квитанцій про сплату аліментів та довідки з місця роботи. Суд клопотання задовольнив.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року про розірвання шлюбу, позивачу було відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується паспортом, виданим 12 жовтня 2020 року.

В ході судового розгляду суд встановив, що сторони від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 14).

Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надавав до вересня 2020 року. Відповідно до копій квитанцій відповідач переводив позивачу грошові кошти 10 вересня 2020 року та 10 жовтня 2020 року.

Відповідно до довідки з місця роботи відповідач має постійну роботу та стабільний дохід.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 189, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, ?

УХВАЛив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів-задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усих видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2020 року і до повноліття дитини.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко