Справа № 386/848/20
Провадження № 2/386/330/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шкамерда К. С.

за участю секретаря судового засідання Чернишенко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 .. Від цивільного шлюбу з відповідачем вони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається в ДНЗ Первомайський професійний промисловий ліцей 11 рівня атестації на першому курсі денної форми навчання на бюджетній основі, неповному держзабезпечені, термін навчання з 09.09.2020р. по 30.06.2022р.. Їх син перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки на даний час не працює, займається домашнім господарством, інших видів доходу вона не має. Син потребує матеріальної допомоги, йому необхідно кошти на придбання методичного матеріалу, навчального приладдя, книг, зошитів, а також на одяг, харчування, проїзд. Відповідач матеріальної допомоги на утримання їх сина після його повноліття не надає. Чи працює відповідач їй невідомо. Відповідач інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує. Отже, має можливість надавати грошову допомогу на утримання їх сина.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-х річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явилась. Надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), повідомлення про отримання рекомендованого листа з судовим викликом вручено особисто 24 жовтня 2020р., заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав.

Третя особа ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), повідомлення про отримання рекомендованого листа з судовим викликом вручено особисто 24 жовтня 2020р., заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.2015 року (а-с.11).

Відповідно до довідки ДНЗ Первомайського промислового ліцею №445 від 10 вересня 2020 року ОСОБА_3 навчається в ДНЗ Первомайського промислового ліцею на першому курсі денної форми навчання, бюджетній основі, неповному держзабезпеченні. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року (а-с10).

З Довідки №270 від 06.10.2020р. виданої ОСОБА_1 , вбачається, що вона на обліку в Голованівській районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості як безробітна, станом на 06.10.2020р. не перебуває (а.с.12).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 28.09.2020р. №1612 виконавчого комітету Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї позивача входить співмешканець - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються: за домовленістю між батьками; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Разом з тим, ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

До суду позивачем не надано докази, що відповідач є працездатним та може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в період навчання.

Також до суду не надано доказів того, що повнолітній син проживає разом з матір?ю (позивачем). Більш того, як вбачається із довідки від 28.09.2020р. №1612 виконавчого комітету Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання у складі її сім?ї ОСОБА_3 не значиться, що позбавляє права звернення до суду з даним позовом позивача на підставі ст. 199 СК України.

Клопотання від позивача щодо витребування певних доказів оформлених у відповідності до ст.84 ЦПК України до суду не надходили.

Відповідно до ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи відсутність доказів того, що повнолітній син, який, на думку позивача, потребує матеріальної допомоги, проживає разом з позивачем, а також враховуючи відсутність доказів, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в період навчання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13,89, 141, 259, 264-265, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Місце проживання позивача: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача: ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .

Місце реєстрації третьої особи, ОСОБА_3 АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шкамерда К. С.