Справа № 681/1829/19
УХВАЛА

"13" квітня 2020 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Горщар А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

позивача, відповідачки та її представника - адвоката Кушнірука В.М., представника третьої особи органу опіки і піклування Поліщук Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб: органу опіки і піклування - Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області, Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання усиновлення недійсним, -

встановив:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним усиновлення ним сина відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що ОСОБА_2 не мала наміру створити з ним міцну сім`ю, з нормальними відносинами, а лише використала усиновлення, як засіб отримання матеріальних благ.

При цьому, ним було заявлено клопотання про витребування від Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) копії актового запису про народження ОСОБА_3 , котре судом задоволено.

Так, 25 лютого 2020 року та 12 березня 2020 року на адресу суду надійшли копії актового запису про народження дитини та заяви про визнання батьківства.

Представником відповідачки адвокатом Кушніруком В.М. 12 березня 2020 року подано клопотання про закриття провадження у справі через відсутність предмета спору із мотивів, що позивачем на підтвердження обгрунтування позову не надано рішення суду про усиновлення ним дитини. Крім цього адвокат заявив клопотання про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу.

Під час підготовчого провадження позивач 07 квітня 2020 року надіслав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, в обгрунтування котрого вказував, що на момент звернення до суду із вказаним позовом, внаслідок отриманої ним у 2015 році контузії під час перебування в зоні АТО, він не міг достеменно пригадати процедуру усиновлення ним ОСОБА_3 , та лише після отримання з відділу реєстрації актів цивільного стану копій документів, на підставі яких було внесено відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, йому стало відомо, що фактично він визнав батьківство дитини відповідачки, а не усиновив. Відтак, він погодився із аналогічним клопотанням представника відповідачки та просив провадження у справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Разом з тим, ОСОБА_1 заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами та просив відмовити у стягненні з нього на користь відповідачки понесених нею витрат на правничу допомогу у заявленому адвокатом розмірі, що становить 3500 грн., оскільки такий розмір є не співмірним зі складністю справи, суду не надано доказів про обсяг наданих адвокатом послуг із зазначенням затраченого часу і погодинного розрахунку.

В сьогоднішнє засідання сторони не з`явилися.

Від представників відповідачки та третіх осіб надійшли письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, а від адвоката Кушнірука В.М. також про підтримання клопотання щодо стягнення з позивача судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне.

Встановлено, що на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства, поданої 13 вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, позивач визнав себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилася у ОСОБА_2 .

Відтак, до актового запису про народження № 13 від 09 листопада 2004 року, вчиненого відносно даної дитини, внесено відповідні виправлення щодо прізвища та по батькові дитини, а також у відомості про батька.

Отже, ОСОБА_1 набув батьківство не в порядку усиновлення, як про це він зазначав в своєму позові.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.200, п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, що має місце в даному випадку, а також вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Вирішуючи клопотання про стягнення з позивача на корись відповідачки понесених нею витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.

Згідно з ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Кушніруком В.М. 21 лютого 2020 року укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого визначено, що гонорар адвокату виплачується довірителем в розмірі встановленому за домовленістю та відповідає складності справи і терміну перебування її в провадженні. Оплата праці адвоката посвідчується квитанцією.

Згідно квитанції б/н від 22 лютого 2020 року, що міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_2 для адвоката Кушнірука В.М. сплачено витрати за правничу допомогу у вказаній цивільній справі в розмірі 3500 грн.

З розрахунку вартості виконаних робіт адвокатом вбачається, що правнича допомога полягає у: зборі матеріалів для підготовки та визначення правової позиції по заявленому позову (здійснення адвокатських запитів та витребування матеріалів, складання клопотання) - 1000 грн.; аналіз норм чинного законодавства та судової практики щодо заявлених позовних вимог, визначення порядку судового слідства по справі - 500 грн., а також витрати пов`язані з участю адвоката в судовому засіданні з урахуванням кількості, тривалості засідань, вирішення та заявлення клопотань, відстані між юридичною адресою адвоката та місцем розташування суду, в якому проходить судове засідання - 2000 грн., а всього на загальну суму 3500 грн.

Отже даний розрахунок містить опис наданих послуг та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що відшкодування ОСОБА_1 понесених відповідачкою адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вище вказаним критеріям розумності, співмірності і тому підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 750 грн., адже зазначена представником відповідачки сума витрат на професійну правничу допомогу - 3500 грн. є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг фактично наданих адвокатських послуг (аналіз норм чинного законодавства та визначення правової позиції захисту по вказаному позову, складання клопотання про закриття провадження у справі), з урахуванням часу здійснення представництва у суді (участь у підготовчому засіданні 12 березня 2020 року, яке тривало з 14.18 год. по 14.27 год. та було відкладено за клопотанням позивача для надання можливості укласти угоду з адвокатом).

Крім того, оцінка послуг, що полягали в узгодженні правової позиції, зборі доказів, адвокатських запитів, визначенні порядку судового слідства по справі, представництво клієнта в судових засіданнях з урахуванням їх кількості та тривалості не відповідає критеріям обґрунтованості з огляду на те, що докази по справі були витребувані судом за клопотанням позивача, після чого на стадії підготовчого провадження сторонами заявлено клопотання про закриття провадження у справі, а тому відсутня необхідність у наданні адвокатом Кушніруком В.М. перелічених послуг для відповідачки.

Керуючись наведеним, ст.ст.137, 142, 200, 255, 260, 261, 268, 354, 355, п.3 р.ХІІ «Перехідних положень» ЦПК України суд, -

постановив:

Закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 750 (сімсот п`ятдесят) грн. витрат, понесених нею на правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо учасниками справи не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.354 ЦПК України щодо строку на апеляційне оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя А.Г.Горщар