Справа №: 343/1977/20
Провадження №: 2/0343/741/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/1977/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 06 вересня 2008 року відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис №168, неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з відповідачкою ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2008 він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 168. Від даного шлюбу в них народилось двоє неповнолітніх дітей - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, несумісність характерів, відсутнє взаєморозуміння, підтримка та повага один до одного, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Можливості зберегти сім`ю немає. З 2017 року їх шлюбні відносини фактично припинились, спільне господарство не ведуть. На даний час з ОСОБА_2 не підтримує подружніх стосунків, хоча і проживає в зареєстрованому з нею шлюбі. Спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дітей. Просить не надавати строку для примирення.

Від сторін до підготовчого судового засідання надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. В своїй заяві позивач просить задовольнити його позов повністю з підстав, викладених в ньому, прийняти визнання позову відповідачкою, ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, судові витрати у вигляді сплати ним судового збору з відповідачки не стягувати. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачкою не підтримує тривалий час, їх сім`я остаточно розпалася, шлюб зберегти неможливо, через що наполягає, щоб строк на примирення судом не надавався. А відповідачка - позов визнає, просить шлюб розірвати, дітей залишити з нею, прізвище чоловіка їй не змінювати, не заперечує проти розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового процесу, наполягає на тому, щоб строк на примирення судом не надавався, оскільки це не відповідає її інтересам, інтересам позивача, а також інтересам їх дітей. Підтверджує, що сім`я існує лише формально, рішення про розірвання шлюбу остаточне та зауважує, що після розірвання шлюбу її особисті та майнові права не будуть порушені.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

Відповідачка правом подати відзив на позов не скористалася, однак 19.11.2020 подала письмову заяву про визнання позову, в якій також просила справу розглядати без неї.

20 листопада 2020 року від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідачки про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Як визначено в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні у порядку письмового провадження без участі сторін та без фіксування судового процесу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі з 06 вересня 2008 року, який зареєстрований відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 09.09.2002 відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області (а.с.2).

Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.01.2012 Малотур`янською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08.09.2017 виконкомом Малотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час шлюбу у сторін народилися двоє дітей відповідно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №4 (а.с.5, 6)

Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин з 2017 року.

Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

вивчивши зміст письмових заяв сторін, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідачка. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, відповідачкою по справі.

Позивач просить також після розірвання шлюбу прізвище відповідачці ОСОБА_2 залишити, про що також просить у своїй заяві і відповідачка, що відповідно до ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, відповідачкою по справі, якій прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін.

Розподіл судових витрат між сторонами:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.7) та приймає до уваги його заяву, в якій він просить з відповідачки їх не стягувати, а залишити за ним.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 200, 206 ЦПК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №168, розірвати.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Прізвище відповідачки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.

Понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний зміст рішення суду складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич