Справа № 359/1676/20
Провадження № 2/359/1642/2020
16 листопада 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.,
при секретарі Моргушко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 20.06.2019 р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» змінило свою назву на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС»
Між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТОВ ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ (Далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 281а6юб від 12.07.2016 (Далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Ford Focus», д.н. НОМЕР_1 .
17.02.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Ford Focus», д.н. НОМЕР_2 та «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення №752/4525/17, встановлено вину ОСОБА_1 у вище зазначеній ДТП.
Позивач зазначив, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу було відправлено досудове попередження за вих. № ЕЛ_3014 від 21.06.2017 p., з вимогою перерахувати суму боргу, яку відповідач отримав 26.06.2017 року, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено.
Представник позивача Кондрашов К.О. у судове засідання не з`явився. Направив до суду клопотання, в якому зазначив, що пред`явлений позов підтримує, просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, справу просив розглянути за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу.
Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З повідомлення позивача та копій витягу зі Статуту ПрАТ «СК «АРКС», відомостей з ЄДРПОУ вбачається, що позивачем було здійснено заміну найменування з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (а.с.41,42).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Судом встановлено, що 17.02.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Ford Focus», д.н. НОМЕР_2 та «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 .
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2017 року у справі №752/4525/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.19,20).
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 281а6юб від 12.07.2016, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Ford Focus», д.н. НОМЕР_1 на строк з 12.07.2016 року по 11.07.2017 року (а.с.5).
17.02.2017 року страхувальник транспортного засобу «Ford Focus», д.н. НОМЕР_1 , ТОВ «ВіЕйБі Лізинг», звернулося до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджено копією повідомлення (а.с.13-15).
На вищевказану суму ФОП ОСОБА_2 було виписано рахунок-фактуру № АС-00000826 від 21.02.2017 року (а.с.33).
Позивач виплатив суму страхового відшкодування на підставі акту № АХА2192844, що підтверджується копією платіжного доручення № 311 268 від 24.02.2017 року (а.с.37).
З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено регресну вимогу за вих. № ЕЛ_3014 від 21.06.2017 p., з вимогою перерахувати суму боргу (а.с.38,39), яку відповідач отримав 26.06.2017 року (а.с.40).
Докази на підтвердження сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування в матеріалах справи відсутні.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно до вимог п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки..
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13.
З огляду на положення ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.
П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
АТ «СК «АХА Страхування» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
У добровільному порядку відповідач не компенсував АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору також підлягають задоволенню. Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с.4), позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому підлягає відшкодуванню з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 979, 988, 993, 1166, 1187, 1188,1192, 1193 ЦК України, ст. ст. 16, 20, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 2-5, 10, 81-82, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
На підставі ч.5 ст.268 ЦПК України повне судове рішення складено та підписано без його проголошення 16 листопада 2020 року.
Суддя: В.В. Журавський