Справа № 461/3132/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/3927/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, мотивуючи вимоги скарги наступним. Постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Пальоної Н.М. від 14.03.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58611077. Крім того, 14.03.2019 державним виконавцем Пальоною Н.М. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 у ВП №58611077. Крім того,у провадженні Галицького ВДВС перебуває виконавче провадження №58755133 від 02.04.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №461/15297/15- про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Айсберг» суми заборгованості у розмірі 3 563 грн. Вважає вказані постанови державного виконавця незаконними і такими що порушують його права, оскільки вони винесені з порушенням вимог ст.ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження». Стверджує, що постанови про відкриття виконавчого провадження не були вручені боржнику не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Крім того, незважаючи на те, що боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_3 , державним виконавцем накладено арешт не лише на його майно, а й на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Просить суд скасувати постанови ВП №58755133, ВП №58611077, як незаконні та такі, що порушують права людини і не відповідають нормам ст. ст. 18, 48 ЗУ №1404-УШ «Про виконавче провадження»; відкликати виконавчі листи до сім`ї ОСОБА_4 по справі № 461/12597 у зв`язку із системним порушенням прав людини та вступом в силу ухвали КЦС від 25.03.2019; винести окрему ухвалу про порушення прав людини Галицьким ВДВС м.Львова за поданням ЛМКП «Айсберг» та факт спроби рейдерського захоплення майна сім`ї ОСОБА_4 через не співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за постановою ЛАС від 18.02.2019.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 09 жовтня 2019 року скаргу задоволено частково. Скасовано постанови державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП№58755133, ВП№58611077 від 14.03.2019. Ухвалено відкликати виконавчі листи, видані Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/12597/15-ц. У задоволені скарги в частині винесення окремої ухвали відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Галицький відділ Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що при з`ясуванні обставин справи судом першої інстанції вибірково застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст. 12, 13, 447 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 28 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що державний виконавець діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження №58755133, №58611077 державний виконавець не могла знати про відкриття касаційного провадження у справі № 461/12597/15-ц за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Ознайомившись з ухвалою Верховного Суду від 25.03.2019, якою відкрито касаційне провадження у даній справі та зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року до завершення розгляду касаційної скарги, 12.04.2019 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №58755133, ВП №58611077. Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що обов`язок письмово повідомити виконавця про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій лежить на сторонах виконавчого провадження. Зазначає, що постанови державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП №58755133, ВП №58611077 винесено правомірно у межах виконавчих проваджень з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Просить ухвалу суду скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Представник Галицького ВДВС у місті Львові у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, подав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Пальоної Н.М. від 14.03.2019 відкрито виконавче провадження №58611077 за виконавчим листом, виданим 11.03.2019 у справі № 461/12597/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЛМКП №Айсберг» 406 грн (а.с.5 том 1). Крім того, 14.03.2019 державним виконавцем Пальоною Н.М. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 у ВП №58611077 (а.с.6 том 1).

Судом також установлено, що постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Пальоної Н.М. від 02.04.2019 відкрито виконавче провадження №58755133 за виконавчим листом, виданим 11.03.2019 у справі № 461/12597/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Айсберг» 3 563 грн (а.с.167 том 1).

Задовольняючи скаргу на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови державного виконавця винесені ним після прийняття Верховним Судом ухвали від 25.03.2019 про відкриття касаційного провадження у справі № 461/12597/15-ц та зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18.02.2019 до завершення розгляду касаційної скарги, а постанову про відкриття виконавчого провадження 58611077 від 14.03.2019 отримано батьками скаржника лише 22.04.2019, тобто з порушенням строку, передбаченого п.3.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців), а згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, у відповідності до положень частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 461/129597/15-ц та до завершення розгляду касаційної скарги зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18.02.2019, на підставі якої було видано вищезазначені виконавчі листи. Дана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01.04.2019.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №58611077 винесена 14.03.2019, тобто до ухвалення вищезазначеної ухвали Верховного Суду від 25.03.2019. Доказів надання державному виконавцю постанови Верховного Суду від 25.03.2019 на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №58755133 від 02.04.2019 суду не надано.

Як убачається з матеріалів справи, 12.04.2019 державний виконавець Галицького відділу ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Пальона Н.М. прийняла постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 461/12597/15-ц, виданого 11.03.2019 ВП №58611077 (а.с.153 том1). 12.04.2019 державний виконавець Галицького відділу ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Пальона Н.М. прийняла постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 461/12597/15-ц, виданого 11.03.2019 ВП №58755133 (а.с. 170 том1).

Колегія суддів вважає, що державний виконавець діяв в межах наданих чинним на той момент Законом України «Про виконавче провадження» повноважень, у неї не було даних про постановлення Верховним Судом 25.03.2019 ухвали про відкриття касаційного провадження по справі та зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року до завершення розгляду касаційної скарги. Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 не передбачають моніторинг та перевірку державними виконавцями Єдиного державного реєстру судових рішень на предмет наявності ухвал про відкриття касаційного провадження по кожній конкретній справі.

Ураховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень. Тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції в частині скасування постанов державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчих проваджень № 58755133, № 58611077 слід скасувати, відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 у цій частині.

Як убачається з матеріалів справи постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14.03.2019 ВП № 58611077 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.6 том 1).

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Матеріалами справи встановлено, що сума боргу ОСОБА_3 за виконавчим листом №461/12597/15-ц у межах виконання якого винесено постанову про арешт майна боржника становить 406 грн (а.с.161 т.1).

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Ураховуючи наведене, а також те, що суду не надано жодного доказу, що державним виконавцем здійснювалися дії направлені на перевірку майнового стану боржника, що передбачені ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 58611077.

Як установлено в ході апеляційного розгляду справи, в межах виконавчого провадження № 58755133 державним виконавцем не було винесено постанови про арешт майна боржника, що стверджується листом Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові від 09.11.2020 № 39740.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду в частині задоволення скарги слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14 березня 2019 року у виконавчому провадженні №58611077 про арешт майна боржника. В задоволенні решти скарги відмовити. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09 жовтня 2019 року в частині задоволення скарги скасувати. Ухвалити нову постанову. Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14 березня 2019 року у виконавчому провадженні №58611077 про арешт майна боржника.

В задоволенні решти скарги відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:20.11.2020

Головуючий

Судді