Провадження № 4-с/359/35/2020
Справа № 359/3185/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участю представника

заінтересованої особи - стягувача - Райх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником адвокатом Мілетич Ольгою Олегівною, заінтересована особа стягував ОСОБА_2 , на дії та рішення головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шведа Романа Михайловича про визнання неправомірними дії та скасування постанови про виправлення арифметичної помилки та постанови про накладення штрафу, -

встановив:

16.06.2020 ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Мілетич О.О. звернувся до суду з даною скаргою, у якій просить:

- витребувати у Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м.Київ), копії матеріалів виконавчого провадження № 51039794;

- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шведа Р.М. Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) щодо складання Постанови про виправлення арифметичної помилки від 16.03.2020р. в частині здійснення державним виконавцем виправлення арифметичної помилки у виконавчому документі, в п. 1 постановляючої частини Постанови про накладення штрафу ВП 51039794 від 02.07.2019р. в рамках виконавчого провадження №51039794;

- скасувати частково Постанову про виправлення арифметичної помилки від 16.03.2020р., в частині здійснення державним виконавцем виправлення арифметичної помилки у виконавчому документі, в п.1 постановляючої частини Постанови про накладення штрафу ВП 51039794 від 02.07.2019р. в рамках виконавчого провадження №51039794, складену Головним державним виконавцем Шведом Р.М. Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) в рамках виконавчого провадження №51039794;

-визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шведа Р.М. Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) в частині складання Постанови про накладення штрафу від 02.07.2019р. в рамках виконавчого провадження №51039794;

- скасувати Постанову про накладення штрафу від 02.07.2019р. складену Головним державним виконавцем Шведом Р.М. Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) в рамках виконавчого провадження №51039794.( а.с. 1-3)

У судовому засіданні представник заінтересованої особи- стягувача ОСОБА_2 адвокат Райх Л.М. подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що така скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника боржника-адвоката Мілетич О.О. на електронну пошту суду надійшла заява (а.с. 40), у якій просила здійснювати розгляд скарги без участі боржника та його представника, вимоги скарги підтримують та просять задовольнити.

Головний державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Швед Р.М. про причини неявки суду не повідомив.

Матеріали виконавчого провадження на повторний запит суду надані не були. Учасники справи вважали можливим розглянути справи на підставі наданих доказів, в тому числі отриманих ними копій матеріалів виконавчого провадження.

Заслухавши представника заінтересованої особи стягувача, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як передбачено ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається із матеріалів справи заявник оскаржує дії державного виконавця з приводу примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України та у Бориспільському міськрайонному суді Київської області.

Оскаржувані постанови головного державного виконавця про виправлення арифметичної помилки від 16.03.2020 р. та про накладення штрафу від 02.07.2019 р. у виконавчому провадженні ВП №51039794 були винесені в ході примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/1511 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається представник заінтересованої особи, визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Що повністю узгоджується з вищенаведеними положеннями ст.ст.447,448 ЦПК України.

Суд не погоджується з доводами представника стягувача, що скарга в частині оскаржуваної постанови про накладення штрафу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки це суперечить вимогам ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.447,448 ЦПК України, а також змісту ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», якої визначено, що р ішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Слід звернути увагу, що у ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться мова про порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, тоді, як в частині 2 цієї статті про порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб).

В даному випадку застосування ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» не потребує особливого тлумачення, а лише з`ясування її змісту з урахуванням буквального значення слів і понять та розуміння дійсного змісту норми.

Отже, з`ясування та розуміння дійсного змісту норми, дає підстави стверджувати, вона не є виключенням положень ч.1 цієї статті, а лише врегульовує неохоплені нею правовідносини.

Так, буквальне з`ясування та розуміння змісту ч. ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави зробити наступні висновки:

-рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

-рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд звертає увагу, що законодавцем в нормі права використане сполучення «у тому числі», а отже постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, слід розуміти як окремий вид «рішень інших органів (посадових осіб)», які виконуються як самостійний виконавчий документ, а тому рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо їх виконання можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами. Оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності відбувається в адміністративному порядку (до адміністративного суду).

Отже логіка законодавця така: рішення, дії чи бездіяльність (усі без виключення) виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (в даному випадку з урахуванням змісту ст.ст.447,448 ЦПК України в порядку цивільного судочинства, якщо виконавчий документ виданий у цивільній справі), в тому числі дії, рішення виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання постанови державного виконавця про стягнення штрафу, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Принцип законності та верховенства права вимагає від суду розглядати справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що правові висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, водночас, якщо вони не змінюють норми права та її змісту.

А тому суд не знаходиться підстав для врахування правових висновків Верховного Суду що юрисдикція адмінсудів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, оскільки, як вірно зазначено Верховним Судом, до юрисдикції адмінсудів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Будь-яке інше тлумачення положень ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає змісту вказаної статті, призводить до невиправданого розширеного її тлумачення, створення норми права з новим змістом, що не віднесено до компетенції суду, та не враховує положення ч.1 цієї статті, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Таким Законом є Цивільний процесуальний кодекс України, а саме ст.ст.447,448 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для закриття провадження в цивільній справі відсутні, а тому у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 адвоката Райх Л.М. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,255,259-261,263,353,447 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 адвоката Райх Лариси Михайлівни про закриття провадження в цивільній справі відмовити.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12 жовтня 2020 року.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів