У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 185/3357/20

провадження № 61-14464 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

У травні 2020 року ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року позов задоволено: визнано дії ОСОБА_1 щодо ненадання працедавцю ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» трудової книжки неправомірними та зобов`язано ОСОБА_1 надати ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» трудову книжку; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» судові витрати у сумі 4 204,00 грн.

Не погодившись із даним рішенням суду, відповідачем ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року.

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року та заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, постановляючи оскаржувані рішення, порушили норми процесуального права. Заявник, зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції, оскільки згідно процессуального законодавства заочне рішення підлягає оскарженню в загальному порядку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 жовтня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно частини другої статті 17 ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ураховуючи зазначене, оскільки оскаржуване заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року не переглядалось по суті в суді апеляційної інстанції в порядку апеляційного провадження, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження щодо оскарження вказаного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу від 31 серпня 2020 року про відмову у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року, Дніпровський апеляційний суд в ухвалі від 31 серпня 2020 року виходив із того, що заявник подав апеляційну скаргу передчасно, оскільки не подавав заяву про перегляд заочного рішення, яка була залишена без задоволення судом першої інстанції.

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам, встановленим судом.

Відповідно до частини першо-третьої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

У частині четвертій статті 287 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги.

Як установлено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі та не заперечується заявником, із заявою про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року відповідач не звертався до суду першої інстанції та відповідно судом не приймалась ухвала про залишення заяви про перегляд відповідного заочного рішення без задоволення.

Таким чином, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку заочного рішення відповідачем без попереднього подання ним та розгляду його заяви про перегляд заочного рішення судом, який ухвалив рішення, Дніпровський апеляційний суд правомірно та обґрунтовано прийняв ухвалу від 31 серпня 2020 року про відмову у прийнятті апеляційної скарги відповідача у справі ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року.

Із змісту касаційної скарги, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, слід дійти висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.

06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 також надіслав засобами поштового зв`язку до суду клопотання про зупинення виконання заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України питання про зупинення дії оскаржуваного рішення (ухвали) суду вирішується Верховним Судом за наявності відповідного клопотання в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Однак, оскільки судом відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року, а тому відповідно відсутні підстави для задоволення даного клопотання заявника.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов