Ухвала

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 199/4810/17

провадження № 61-12222св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровського районної в місті Дніпропетровську ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визначити місце проживання їх сина ОСОБА_3 , 2014 року народження, разом з нею.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визначити місце проживання їх малолітнього сина ОСОБА_3 разом з ним.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року скасовано. Первісний позов задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, посилаючись на те, що вказане судове рішення стало підставою для ухвалення судом рішення в іншій справі за позовом ОСОБА_2 до нього, третя особа - Орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровського районної в місті Дніпропетровську ради, про відібрання дитини. Так, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено, та відібрано в нього малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від нього як батька і передано її матері - ОСОБА_2 . Незупинення оскаржуваного судового рішення призведе до незбалансованості інтересів сторін. Якщо дитина потрапить в інше середовище, де буде змінено її щоденне та комфортне життя, то отримає сильний стрес, що призведе до психологічної травми, яка може негативно вплинути на її подальший всебічний розвиток.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, заявник не навів переконливих аргументів та не надав належних доказів, які свідчили б про необхідність такого зупинення. Доводи заявника про ухвалення судом на підставі оскаржуваного судового рішення іншого рішення, з яким заявник також не згідний, не заслуговують на увагу, тому що незгода заявника з рішенням суду, ухваленим в межах іншої справи, не є підставою для зупинення дії оскаржуваної постанови апеляційного суду. Крім того, заявник не позбавлений можливості оскаржити рішення суду про відібрання в нього дитини в апеляційному порядку. Інші аргументи клопотання стосуються незгоди заявника з оскаржуваним судовим рішенням та не свідчать про наявність підстав для зупинення його дії. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його дії на час перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що заявником не наведено обґрунтування обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, та не надано доказів на їх підтвердження, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровського районної в місті Дніпропетровську ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов