Номер провадження 2/754/6363/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за участі: представника позивача - Мірзояна Р.А.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Навчально - виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Академії управління персоналом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом», звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за контрактом на навчання.

Вимоги позову обґрунтовано наступним.

Між Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» та ОСОБА_1 було укладено контракт № 185/19 на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» від 13 листопада 2019 року. Відповідно до пункту 1.1 Контракту батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини ОСОБА_3 зарахованої до 2-А класу, форма навчання денна. Згідно з пунктом 3.2. Контракту навчання розпочинається з 13.11.2019 року по 31.08.2020 року. Відповідно до пунктів 2.3 та 3.3. Контракту батьки зобов`язуються своєчасно вносити оплату на поточний рахунок Закладу освіти щомісяця у сумі 3200,00 (три тисячі двісті) гри., загальна сума оплати за навчальний рік становить: 32000,00 (тридцять дві тисячі ) гривень. Повідомляємо, що в період з 01.03.2020 року по 31.04.2020 року Відповідачу була надана знижка у розмірі 10 % від щомісячної суми оплати за вказаний період. Враховуючи вищесказане, протягом всього періоду навчання (з 13.11.2019 по 31.08.2020 року) Відповідач повинен був сплатити за Контрактом суму за навчання учня в розмірі 30010,00 (тридцять тисяч десять) гривень. Згідно з пунктом 3.8. вищезазначених контрактів, у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, Батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний прострочений день. Відповідно до пункту 3.6 вартість навчання за оплачений період не підлягає перегляду чи зміні. Згідно з пунктом 3.10 у випадку розірвання Контракту в літній період, Відповідач зобов`язаний в повному обсязі сплатити загальну суму за навчальний рік згідно пункту 3.3. цього Контракту. Відповідач порушив своє зобов`язання за Контрактом оплативши навчання учня лише частково та з порушенням строків. З метою досудового врегулювання спору Відповідачу була направлена Претензія про сплату заборгованості за контрактом на навчання у НВК «Престиж» № 64 від «10» серпня 2020 року. Проте з дня направлення Претензії і до моменту подання позову Відповідачем так і не було здійснено жодних дій для досудового врегулювання спору. Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» - це навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття освіти, та організовує якісне навчання Учня відповідно до Державного стандарту загальної середньої освіти. Позивач є юридичною особою, що здійснює свою діяльність у відповідності з укладеними угодами та договорами (контрактами) на засадах повного господарського розрахунку. Взаємовідносини з юридичними і фізичними особами визначаються згідно з чинним законодавством, договорами, що укладені між ними. Позивач на виконання належним чином взятих на себе договором зобов`язання, надав обумовлені освітні послуги. Відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також, три проценти річних від простроченої суми наступним чином. Всього за контрактом 9887 гри. (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) 41 коп.

Зважаючи на викладене позивач просив стягнути з Відповідача ( ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Позивача (НВК «ПРЕСТИЖ», ідентифікаційний код юридичної особи: 24921459) 9887 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривні 41 копійка, з яких : 9600 грн. 00 коп. основного боргу; 263 грн. 02 коп. пені; (-14) грн. 62 коп. інфляційних витрат; 39 гри. 01 коп. 3% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за контрактом на навчання. Визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву. Відповідно до поданого суду 02.10.2020 року відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на наступне.

Між Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» та ОСОБА_1 було укладено контракт № 185/19 на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» від 13 листопада 2019 року. Відповідно до п. 1.1. розділу 1 Контракту батьки доручають, а Заклад бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання ОСОБА_3 , зарахованої до 2-А класу денної форми навчання. Відповідно до п. 2.1. розділу 2 Контракту Виконавець зобов`язується, зокрема, організувати якісне навчання з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2011р. № 462 «Про затвердження державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти», забезпечити учня підручниками, сприяти у користуванні бібліотекою. Відповідно до п. 3.1., п. 3.2. розділу 3 Контракту термін навчання учня становить 10 місяців, навчання розпочинається з 13.11.2019 р. по 31.08.2020 р. Крім того, умовами Контракту передбачено, що виконання зобов`язань за контрактом призупиняється на період тривалості академічної відпустки Учня або перерви у його навчанні, дії обставин непереборної сили (п. 6.4 Контракту). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, заборонивши, зокрема, відвідування закладів освіти її здобувачами. В подальшому Кабінет Міністрів України своїми Постановами продовжував дію карантину до 22 травня 2020 року, після чого було ухвалено рішення про перехід до другого етапу послаблення карантину. Крім того, з метою попередження розповсюдження нової коронавірусної інфекції (СОVID-19) на території міста Києва, були введені обмежувальні заходи на території міста Києва (Протокол засідання Постійної комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій «Про додаткові заходи запобігання поширенню нової коронавірусної інфекції (СОVID-19) № 9 від 11.03.2020 року). 17 березня 2020 року Верховною Радою України ухвалено Закон України № № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким внесено зміни до ч.

статті 14-1Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та доповнено перелік форс - мажорних обставин такою обставиною як введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Тобто, як вбачається з наведених вище нормативних актів, на законодавчому рівні карантин віднесений до форс-мажору (непереборної сили), що обмежує виконання зазначених у Контракті зобов`язань, як з боку Виконавця, так і з боку Замовника. Після оголошення карантину навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» було призупинено. Жодних змін до діючого Контракту сторони не вносили, за таких умов Виконавець не мав можливості виконати свої зобов`язання щодо надання якісного навчання моїй дитині, що позбавляє його права вимагати від Відповідача здійснювати оплату за послугу, яка ним не надавалася. Безпідставними є також і вимоги щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних, які на думку позивача складають (-14) грн. 62 коп. та 39 грн. 01 коп. відповідно.

13.10.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, зауважив, що вимоги позову гуртуються п. 3.10 Договору.

Відповідач, представник відповідача проти задоволення позову заперечували, доводи відзиву підтримали в повному обсязі.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов таких висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 13 листопада 2019 року між Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» та ОСОБА_1 було укладено контракт № 185/19 на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом».

Відповідно до пункту 1.1 Контракту батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини ОСОБА_3 зарахованої до 2-А класу, форма навчання денна.

Згідно з пунктом 3.2. Контракту навчання розпочинається з 13.11.2019 року по 31.08.2020 року.

Відповідно до пунктів 2.3 та 3.3. Контракту батьки зобов`язуються своєчасно вносити оплату на поточний рахунок Закладу освіти щомісяця у сумі 3200,00 (три тисячі двісті) гри., загальна сума оплати за навчальний рік становить: 32000,00 (тридцять дві тисячі ) гривень. Повідомляємо, що в період з 01.03.2020 року по 31.04.2020 року Відповідачу була надана знижка у розмірі 10 % від щомісячної суми оплати за вказаний період. Враховуючи вищесказане, протягом всього періоду навчання (з 13.11.2019 по 31.08.2020 року) Відповідач повинен був сплатити за Контрактом суму за навчання учня в розмірі 30010,00 (тридцять тисяч десять) гривень.

Згідно з пунктом 3.8. вищезазначених контрактів, у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, Батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний прострочений день.

Відповідно до пункту 3.6 вартість навчання за оплачений період не підлягає перегляду чи зміні.

Згідно з пунктом 3.10 у випадку розірвання Контракту в літній період, Відповідач зобов`язаний в повному обсязі сплатити загальну суму за навчальний рік згідно пункту 3.3. цього Контракту.

Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» було видано Наказ № 67 від 12 березня 2020 року про організацію дистанційного навчання під час карантину у 2019/2020 роках.

Наказом Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» № 135 від 03 червня 2020 року про переведення учнів 1-11 класів до наступного класу ОСОБА_3 переведено до 3А класу.

28 липня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 до Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» було подано заяву про відрахування ОСОБА_3 з 3-А класу з 28.07.2020 року.

Наказом Навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» № 26-у від 28 липня 2020 року ОСОБА_3 було відраховано із складу учнів 3-А класу у зв`язку з вибуттям до школи № 308 з 28 липня 2020 року.

Відповідач порушив своє зобов`язання за Контрактом оплативши навчання учня лише частково та з порушенням строків. З порушенням строків була внесена оплата за лютий, березень та травень 2020 року. За червень, липень та серпень 2020 року оплата внесена не була.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачу була направлена Претензія про сплату заборгованості за контрактом на навчання у НВК «Престиж» № 64 від «10» серпня 2020 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

При цьому, поняття та види договору передбачені статтею 626 ЦК України. Зокрема, даною нормою передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

В той же час, до спірних правовідносин слід також застосовувати і положення ч.1 ст. 901 ЦК України, відповідно до вимог якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 903 ЦК України визначає, що у разі встановлення у договорі надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 ст. 615, ст. 625 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

На день розгляду справи судом з боку відповідачів не надано суду доказів про виконання обов`язку щодо сплати витрат позивача за період навчання.

Враховуючи п. 3.3 та 3.10 Контракту № 185/19 оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги частині стягнення суми оплати за період червень - серпень 2020 року є обґрунтованими, доведеними в зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3 % річних, які на думку позивача складають разом 263,02 грн. (пеня), 39,01 гривень (3% річних), -14,62 грн. (інфляційні витрати) , не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст.625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки штрафні санкції визначено в п.п.3.9 Контракту від 01.09.2016 року та п.п.3.8. Контракту 118/17 від 01.09.2017 року та п.п.3.8. Контракту 152/18, суд не може застосовувати приписи ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки це суперечить за своїм змістом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК Українис уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами не спростовано доводи позивача, контрозрахунку не надано, розглядаючи заяву в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 638, 901, 903 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279,280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Навчально - виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Академії управління персоналом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Академії управління персоналом» (м. Київ, був. Вигурівський, 13А, ) заборгованість за контрактом № 185/19 від 13 листопада 2019 року в розмірі 9600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Академії управління персоналом» (м. Київ, був. Вигурівський, 13А, ) судовий збір в розмірі 2102 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2020 року.

Суддя