У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2020 Справа №607/10021/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Грицака Р.М.,

за участю секретаря с/з Бігун О.І.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольга Олексіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобалія Інна Василівна про скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольга Олексіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобалія Інна Василівна про скасування державної реєстрації права власності.

Предметом спору за вказаним позовом є незаконність реєстрації за відповідачем ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 86,5 кв.м, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

18 листопада 2020 року представник позивача Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» адвокат Магдич Ольга Олександрівна подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 86,5 кв.м, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що на даний час існує реальна небезпека, що відповідач ОСОБА_2 відчужить нежитлове приміщення, що є предметом спору у даній справі, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.149 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 серпня 2019 року, ОСОБА_2 належить нежитлове приміщення, загальною площею 86,5 кв.м, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи вчинення підготовчі дії до його реалізації після пред`явлення позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суд враховує, що обраний стороною позивача вид забезпечення зобов`язання, зокрема накладення арешту на нерухоме майно унеможливить вчинення жодних дій, щодо нього.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, а тому у задоволенні заяви представника позивача Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» адвоката Магдич Ольги Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольга Олексіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобалія Інна Василівна про скасування державної реєстрації права власності, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» адвоката Магдич Ольги Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «ТДТ-Автопром» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольга Олексіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобалія Інна Василівна про скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 листопада 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак