Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2020 р. Справа № 596/1412/20

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Перцовій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що в АДРЕСА_1 , розміщений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав в рівних частках членам його сім`ї по 1/2 частки кожному, а саме, його дідові - ОСОБА_1 та його бабі - ОСОБА_2 . На момент виникнення права власності вони двоє у ньому проживали і як члени колгоспного двору отримали право на рівні частки в ньому, проте, не зареєстрували за собою право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дідо ОСОБА_1 .. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме, на частку вищезазначеного житлового будинку, оскільки іншого майна у власності він не мав. Дідо за життя заповіту не складав. На момент смерті разом із дідом із спадкоємців першої черги проживала дружина - ОСОБА_2 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , він є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна покійної, в тому числі і належного їй житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Спадщину він прийняв у встановленому законом порядку.

Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою з по господарської книги №03 за 1986 - 1990 роки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 116 від 06.02.2020 року.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по 1/2 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_1 у вищезазначеному будинку разом із ним проживала дружина ОСОБА_2 , що стверджується довідкою Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 700 від 19.08.2020 року.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Спадкові відносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, що є підставою для застосування правил Цивільного кодексу Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року). Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.548 ЦК України (1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України (1963 року).

03 грудня 2003 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 - позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Ващишин О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 39, який на день смерті не змінений і не скасований.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку разом із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований, що стверджується довідкою Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 699 від 19.08.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_2 , так як 07 лютого 2013 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №55, на підставі якої заведено спадкову справу №32/2013 до майна померлої ОСОБА_2 ..

Проте, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Дідик І.О. від 12.08.2020 року за №503/02-14.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом.

Позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 102,0 м2, житловою площею 69,6 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , жителя с. Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області) до Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області (, місцезнаходження якої с. Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , жителя с. Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області) право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби - ОСОБА_2 , а саме, на житловий будинок садибного типу, загальною площею 102,0 м2, житловою площею 69,6 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна