Справа №203/2721/19
Провадження №2/0203/1312/2020
17.11.2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення,
1. 31 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям жилого будинку АДРЕСА_1 він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку мешкають відповідачі, які не оплачують ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 30 733,43 грн. У добровільному порядку відповідачі борг погасити не бажають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з них вказаної заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних збитків загальною сумою 53 221,03 грн. (а.с.а.с. 2, 3).
2. 21 лютого 2020 року суд ухвалив заочне рішення, яким заявлений позов задовольнив (а.с.а.с. 44, 45).
3. Ухвалою суду від 02.11.2020 заочне рішення від 21.02.2020 було скасоване, а справу призначено до повторного розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 66).
4. 16 листопада 2020 року ОСОБА_2 через представника звернувся до суду із заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності.
5. Представниця позивача до суду не з`явилася, звернувшись із заявами про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 23, 41).
6. Відповідачі до суду також не з`явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
7. 17 листопада 2020 року суд постановив ухвалу про розг ляд справи у заочному порядку.
8. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
9. Судом було встановлено, що у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі (а.с.а.с. 16 18).
10. Позивач регулярно надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв`язку з чим станом на 30.06.2018 утворилася заборгованість в сумі 30 733,43 грн., розрахована у відповідності із встановленими тарифами (а.с.а.с. 6, 7).
11. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 24.06.2004 №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-ІV) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
12. Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону №1875-ІV комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
13. За правилами, встановленими пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №1875-ІV, споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
14. Частиною 1 статті 9 Закону №1875-ІV визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
15. За змістом статті 22 Закону України від 10.01.2002 №2918-ІІІ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
16. Аналіз приведених норм у контексті спірних правовідносин доводить висновку про те, що відповідачі дійсно порушили зобов`язання з оплати послуг з водопостачання та водовідведення.
17. Відповідно до статей 256, 257, частини 1 статті 260 Цивільного кодексу України (далі ЦК) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу.
18. Згідно з частиною 1 статті 254 ЦК строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
19. За правилами, встановленими частиною 1 статті 261 ЦК, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
20. Частинами 3, 4 статті 267 ЦК визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
21. Судом встановлено, що за спірними правовідносинами позовна давність закінчилася, оскільки почалася у січні 2011 року (місяць останнього платежу, здійсненого згідно з наданим позивачем розрахунком) і закінчилася відповідно у січні 2014 року.
22. Відтак, оскільки відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності, а позивач подав позов з порушенням вказаного строку на п`ять років і шість місяців (31.07.2019), суд, керуючись приписами частини 4 статті 267 ЦК, вважає за необхідне у позові відмовити.
23. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Апеляційна скарга на повторне заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.О. Католікян