"19" листопада 2020 р.
Справа № 642/4011/20
Провадження № 2/642/1313/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Гримайло А.М., за участю секретаря Самотой В.С. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л. А. 16.07.2010 року за реєстровим № 3-614. Право власності на вказану квартиру зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 01.09.2010, реєстраційний номер 30837159.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І. М. 09.01.2018 за реєстровим № 45, відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу.

29.01.2018 ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку спірної квартири та зареєстровано право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На іншу Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки був спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 929/02-31 від 24.06.2020 р.

Представник позивача в судове засідання з`явився. Подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. Про слухання справи повідомлялись належним чином. Подали до суду відзив на позовну заяву в якому просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, вказавши, що спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку у спадщині був чоловік спадкодавця померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину не отримував, до нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї і посилання позивача на той факт, що до своєї смерті ОСОБА_3 не встиг оформити право власності на спадкове майно - 1/2 квартири АДРЕСА_1 не спростовує той факт, що йому належала дана частина квартири, оскільки він прийняв спадщину як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже позивач повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 03 грудня 2018, але матеріали справи не містять інформації щодо звернення ОСОБА_1 з заявою про

прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , тому вважають позовні вимоги позивача не обґрунтованими.

Представник третьої особи - Другої державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Заперечень, щодо позову не надавали.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 25.01.18.

На час смерті ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_1 належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л. А. 16.07.2010 року за реєстровим № 3-614. Право власності на вказану квартиру зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 01.09.2010, реєстраційний номер 30837159.

Її спадкоємцем є ОСОБА_1 , так як за життя, 09 січня 2018 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І. М. 09.01.2018 за реєстровим № 45, відповідно до якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 .

Спадщину ОСОБА_1 прийняла шляхом подачі 29.01.2018 до Другої Харківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої була заведена спадкова справа № 29/2018 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на Ѕ частку вказаної квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.06.2020р.

Також, 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 929/02-31, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , мотивована тим, що був спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем - чоловік спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (шлюб зареєстровано 05.03.2010 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51), який спадщину прийняв шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18.11.2019, згідно якої на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Спадщина після померлої ОСОБА_2 складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 16.07.2010 за реєстровим № 3-614. Таким чином, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 як непрацездатний чоловік спадкодавця, ОСОБА_3 має право на Ѕ частку спадкового майна (обов`язкова частка), тобто на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , а Ѕ частка вказаної квартири спадкується за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І. М. 09.01.2018 за реєстровим № 45, ОСОБА_1 .

Факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04.06.18.

02.02.2018 ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І. В. за реєстровим № 4-55, відповідно до якого все належне йому майно заповів позивачу, ОСОБА_1 .

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1220 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 Цивільного Кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла, у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулась до нотаріуса та 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах верховного Суду.

Стосовно спадкування обов`язкової частки, Верховним Судом в постанові від 04.09.2019 року у справі № 450/328/15-ц зроблено правовий висновок, відповідно до якого спадщина у вигляді нерухомого майна, яка відкрилась на користь спадкоємця із обов`язковою часткою, не переходить до нього автоматично. Такий спадкоємець повинен зареєструвати належне йому право власності в Державному реєстрі прав.

Право на обов`язкову частку визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 Цивільного Кодексу України.

Стаття 1268 Цивільного Кодексу України визначає особливості прийняття спадщини окремими особами.

Так, відповідно до частини третьої цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 4 статті 1268 Цивільного Кодексу України встановлює, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Співставлення переліку осіб, за якими визнається право на обов`язкову частку, та осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину в контексті частини 4 статті 1268 Цивільного Кодексу України, свідчить, що їх коло співпадає лише частково.

У разі, якщо майно спадкується вищевказаними особами (які вважаються такими, що прийняли спадщину), порядок спадкування і набуття ними права на спадкове майно має обов`язково враховувати особливості правового режиму відповідного майна. Якщо об`єктом спадкування виступає нерухоме майно, то відповідно до частини першої статті 182 Цивільного Кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`ята робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Зі змісту наведених норм слідує, що спадщина у вигляді нерухомого майна, яка відкрилась на користь спадкоємця із обов`язковою часткою, не переходить до нього автоматично. Нерухоме майно, право власності на яке не виникло у спадкодавця, не може бути включено до спадкової маси, оскільки відповідна державна реєстрація не проведена.

До складу спадкової маси включається не обов`язкова частка як така, а конкретне майно, право власності на яке належало спадкодавцю відповідно до розміру цієї частки.

Обов`язкова частка не входить до складу спадщини, спадкуванню підлягає саме майно.

Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави.

Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право.

Разом із тим, якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного Кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Таким чином, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим судом фактичним обставинам справи, враховуючи те, що ОСОБА_3 , непрацездатний чоловік померлої ОСОБА_2 , який мав право на обов`язкову частку, право на спадщину, яка відкрилась на його користь у вигляді Ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за життя не зареєстрував, в зв`язку із смертю ОСОБА_3 його право на обов`язкову частку припинилось, право на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 в цілому. Оскільки нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позов підлягає задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст.. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 1216, 1218, 1223, 1241, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

Згідно пп.15.5 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2020.

Суддя А.М.Гримайло