ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Херсон

справа: 653/2921/18

провадження: 22-ц/819/1312/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А. (суддя-доповідач)

суддів: Базіль Л. В.,

Бездрабко В. О.,

секретар Дундич А. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідач - Генічеська міська рада,

відповідач - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року у складі головуючого судді Крапівіної О.П.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позову до Генічеської міської ради та ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у дворі загального користування, вимоги якого були уточнені під час розгляду справи.

Посилаючись на невідповідність рішення Генічеської міської ради від 20 жовтня 2017 року №577 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва індивідуального гаражу», яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту відведення земельної ділянки, та рішення Генічеської міської ради від 21 червня 2018 року №771 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0.0030га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:1420, для будівництва індивідуального гаражу із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради, вимогам закону та нормативно-правових актів, а також на самовільне здійснення ОСОБА_4 у дворі загального користування за адресою АДРЕСА_1 будівельних робіт біля своєї квартири, зокрема зведення бетонної капітальної перешкоди, створивши перешкоди у проїзді інших мешканців будинку до своїх господарських споруд, позивачі просять суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Генічеської міської ради від 21 червня 2018 року №771 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів», в частині затвердження проекту землеустрою у відношенні ОСОБА_4 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Генічеської міської ради від 20 жовтня 2017 року № 577 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва індивідуального гаражу» в частині надання дозволу ОСОБА_4 ;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за цільовим призначенням - під будівництво індивідуального гаражу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , загальною площею 0.0030га, кадастровий номер :01:001:1420;

- усунути бетону перешкоду шляхом її руйнування, яка побудована уздовж проїзду до господарських споруд та примикає до квартири АДРЕСА_2 .

31 січня 2020 року ОСОБА_5 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою забезпечення позову, в якій просили з метою забезпечення позову:

- заборонити ОСОБА_4 та іншим особам в її інтересах здійснювати в дворі загального користування за адресою АДРЕСА_1 будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи;

- заборонити ОСОБА_4 та іншим особам в її інтересах здійснювати будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1420.

В якості зустрічного забезпечення просили заборонити позивачам та іншим особам в їх інтересах здійснювати у дворі загального користування за адресою АДРЕСА_1 будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявники посилалися на те, що в засобах масової інформації, газеті «Приазовська правда» від 19 січня 2020 року розмішене оголошення про встановлення за адресою АДРЕСА_1 межі щодо спірної земельної ділянки, крім того, ОСОБА_4 у дворі загального користування здійснюються земляні роботи (риття ям) з метою з`єднання бетонної відмостки біля її квартири із земельною ділянкою відведеною під гараж. На думку заявників вказані дії можуть ускладнити виконання судового рішення щодо усунення перешкод у дворі загального користування.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_5 , позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено ОСОБА_4 та іншим особам в її інтересах здійснювати в дворі загального користування за адресою АДРЕСА_1 будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи.

Заборонено ОСОБА_4 та іншим особам в її інтересах здійснювати, проводити будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1420.

Заборонено позивачам - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим особам в їх інтересах здійснювати, проводити будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала мотивована положеннями статей 149, 150 ЦПК України з посиланням на які місцевий суд дійшов висновку, про наявність підстав для забезпечення позову, врахувавши предмет та підстави позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою. Посилаючись на те, що позивачем не доведено та судом першої інстанції не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Зазначивши, про невідповідність заявленого в заяві про забезпечення позову від 31 січня 2020 року фактичним подіям, що підтверджуються наданими доказами, що призвело до винесення ухвали суду, яка має ознаки невмотивованої, без надання можливості надання доказів сторонами по справі. Заявниками належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо необхідності забезпечення позову, не надано жодних доказів про існування обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Просила суд ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року про забезпечення позову скасувати.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність доводів апеляційних скарг чинному законодавству та встановленим обставинам справи просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу Генічеська міська рада не скористалася.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 , приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених в апеляційній скарзі. Просила суд ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року про забезпечення позову скасувати, у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_2 адвокат Прядко Д.В., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначив, що на його думку ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги є безпідставними. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Представник Генічеської міської ради Недорез О.І. апеляційну скаргу визнала, зазначивши, що підстави визначені законом для забезпечення позову відсутні. Просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У справі, що переглядається позивачі заявили вимоги про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою та затвердження проекту землеустрою, яким затверджено проект землеустрою про відведення у власність ОСОБА_4 для будівництва індивідуального гаражу, а також про усунення перешкод позивачам у проїзді до належних їм господарських будівель розташованих на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу бетонної перешкоди побудованої ОСОБА_4 уздовж проїзду біля своєї квартири.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Предметом даного позову є законність рішень органу місцевого самоврядування щодо приватизації відповідачем земельної ділянки під будівництво гаражу, а також усунення перешкод позивачам у користуванні належними їм господарськими будівлями розташованими у дворі загального користування, шляхом демонтажу бетонної перешкоди, будованої відповідачкою уздовж проїзду до господарських споруд.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони учасникам справи та іншим особам в їх інтересах здійснювати будь-які будівельні, монтажні, земляні, проектні, топографічні роботи на спірних земельних ділянках.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції оскільки суд не оцінив обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог та не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

Як вбачається зі змісту заяви заявники, в обґрунтування своїх вимог, посилаються зокрема на наявність оголошення, розміщеного у засобах масової інформації, щодо встановлення межі спірної земельної ділянки.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) це визначення за допомогою геодезичних пристроїв місцезнаходження поворотних точок меж земельної ділянки та їх закріплення межовими знаками.

Заява про забезпечення доказів не містить будь-яких обґрунтувань, що встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки в натурі може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення у справі.

Враховуючи, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками, проведення вказаних робіт жодним чином не може вплинути на виконання можливого рішення у даній справі.

Також обґрунтовуючи свої вимоги заявники посилалися на здійснення ОСОБА_4 земляних робіт для з`єднання, на їх думку, відмостки біля її квартири із земельною ділянкою відведеною під гараж, надавши на підтвердження своїх доводів фотографії двору загального користування.

Проте, як вбачається з доданих до апеляційної скарги довідки Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області від 07 лютого 2020 року № 1748/38-2020, пояснень ОСОБА_4 від 04 січня 2020 року, фотографій, ОСОБА_4 у січні 2020 року проводилися земляні роботи на спірній земельній ділянці з метою усунення наслідків залиття сусідами цементною сумішшю каналізаційної труби.

Будь-яких доказів щодо проведення відповідачем земляних, будівельних, монтажних робіт з метою з`єднання існуючої бетонної відмостки біля її квартири з належним їй гаражем чи існування у відповідача такого наміру матеріали справи не містять.

Також слід зазначити, що обраний позивачами вид забезпечення може призвести до невиправданого обмеження прав всіх учасників справи, оскільки заборона на проведення будь-яких будівельних, монтажних, земляних, проектних, топографічних робіт на спірних земельних ділянках може призвести до неможливості обслуговування власниками будинку, господарських споруд, проведення експертизи у даній справі, про необхідність якої зазначають самі позивачі, тощо.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законними та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав визначених статтею 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року скасувати, постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2020 року.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

В. О. Бездрабко