Справа № 938/476/20
Провадження № 2/938/208/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

18 листопада 2020 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Чекан Н.М.,

секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,

з участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Давчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 21.09.2020 року звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 25.09.2020 року дана позовна заяваприйнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з підготовчого засідання.

У підготовче засідання 18.11.2020 року позивач подав клопотання про призначення інженерно-технічної експертизи у цій справі, однак у підготовче засідання не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.35), про причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Представник позивача адвокат Рашковська Л.О. у підготовче засідання не з`явилася, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.34), про причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.

Відповідач та її представник адвокат Давчук А.Ю. в підготовчому засіданні заявили клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Заслухавши клопотання відповідача та її представника, вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду з таких підстав.

Позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя поступила до Верховинського районного суду 21.09.2020 року.

Ухвалою суду від 25.09.2020 року дана позовна заяваприйнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.10.2020 року о 14.15 год.

У підготовче засідання 15.10.2020 року о 14.15 год. позивач не з`явився, судова повістка про виклик його до суду на 15.10.2020 року повернулася до суду у зв`язку з його відмовою від одержання (а.с.22-25).

У подальшому підготовче засідання відкладено на 03.11.2020 року о 10.30 год.

У підготовче засідання 03.11.2020 року о 14.15 год. позивач не з`явився, судова повістка про виклик його до суду на 03.11.2020 року повернулася до суду у зв`язку з відсутністю адресата (а.с.44-47).

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч.1-2 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Від його представника адвоката Рашковської Л.О. поступило клопотання про відкладення судового засідання у цій цивільній справі у зв`язку з виявленням у неї підозри на наявність гострої респіраторної хвороби COVID-19.

У подальшому підготовче засідання відкладено на 18.11.2020 року о 10.00 год.

У підготовче засідання 18.11.2020 року о 10 год. позивач не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.9,48), про причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Вказані дії позивача свідчать про втрату ним юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Так, згідно з ст. 44 ЦПК УКраїни учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст.10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 198, 200, 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно з ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу (розгляд справи по суті).

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

У ч.5 ст.223, п.3 ст.257 ЦПК України закріплено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 198, 200, 223, 257,258,260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Чекан Н.М.