Справа № 192/339/19
Провадження № 2/192/486/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"16" листопада 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Корота Л.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів стягнення боргу за договором позики.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 в усній формі було укладено договір позики, на підставі якого позивач передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмір 412749 грн. 00 коп. ОСОБА_2 звернувся до позивача з проханням позики зазначеної суми з ціллю купівлі житлового будинку та його подальшого ремонту та благоустрою прилеглої території.

На підтвердження укладення усного договору позики грошових коштів у розмірі 412749 грн. 00 коп. 01 листопада 2015 року відповідачем власноруч написано розписку, згідно якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути отриманні від позивача кошти до 20 квітня 2018 року.

При передачі грошових коштів були присутні дружина відповідача ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Отримавши грошові кошти відповідач ОСОБА_2 в 2016 році купив будинок АДРЕСА_1 та певний час нібито займався благоустроєм прибудинкової території та окремими ремонтними роботами будівлі.

21 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 з вимогою повернути позичені грошові кошти в розмірі 412749 грн. 00 коп., на що відповідач просив почекати декілька місяців, оскільки має скрутне матеріальне становище. В той час, позивач помітив, що будинок відповідача знаходиться в поганому технічному стані, немає ремонту, прибудинкова територія неохайна, а сам відповідач поводився досить дивно, нервував та мав нездоровий вигляд.

Після спілкування з відповідачем ОСОБА_2 позивач ще декілька разів намагався звертатися до відповідача, але марно., відповідач уникав зустрічей, двері будинку не відчиняє, зв`язок з відповідачем відсутній.

Відповідачка ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2 , таким чином отримані грошові кошти ОСОБА_2 набули рівних прав з ОСОБА_3 на володіння, користування і розпорядження цими грошовими коштами для задоволення потреб сім`ї у покращення житлових умов, придбання будинку.

Позивач також звертався до ОСОБА_3 , яка є співвласницею грошових коштів отриманих ОСОБА_2 з метою повернення боргу, на що вона також відповіла про скрутне матеріальне становища та неможливість повернути борг.

За таких підстав вважає, що з відповідачів на його користь слід стягнути борг в розмірі 412749 грн. 00 коп.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 73-76), причини своєї неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідачів, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та за згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 65 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Статтею 541 ЦК України зазначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України - у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В судовому засіданні встановлено, що шляхом написання розписки від 01 листопада 2015 року, відповідач ОСОБА_2 та позивач уклали договір позики, за яким відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 412749 грн. 00 коп., зобов`язавшись повернути їх до 20 квітня 2018 року (а.с. 77).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 15 травня 2014 року, ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 15 травня 2014 року (а.с. 37).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено письмовий договір позики, і що за вказаним договором ОСОБА_2 отримав в борг кошти, які до теперішнього часу позивачу не повернув, що підтверджується оригіналом розписки від 01 листопада 2015 року, яка наявна у позивача і досліджена в судовому засіданні.

Також суд вважає, обґрунтованими доводи позивача, що ОСОБА_2 уклав договір позики в інтересах своєї сім`ї з ОСОБА_3 , і тому відповідно до положень ст. 65 СК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні солідарно відповідати перед позивачем в частині повернення отриманих за договором позики коштів, оскільки договір позики був укладений в період шлюбу відповідачів.

Вказані висновки суду відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 червня 2020 року по справі №638/18231/15-ц.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 3).

На підставі викладеного ст.ст. 207, 526,, 541, 543, 610, 626, 628, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , заборгованість за договором позики від 01 листопада 2015 року, яка складається з 412749 (чотириста дванадцять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 00 (нуль) коп.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4127 (чотири тисячі сто двадцять сім) грн. 49 (сорок дев`ять) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.