Справа: 164/1506/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , по смерті якої залишилася спадкове майно, а саме - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3528 га. Від імені ОСОБА_7 заповіт не посвідчувався. Спадщину прийняв чоловік спадкодавця - ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не оформив своїх спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Ще за життя, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 посвідчив заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Іншими спадкоємцями є діти спадкодавця - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проте спадщину у встановленому законом порядку та строк не прийняли та не претендують на неї. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення.

Відповідачі - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не оформив своїх спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Ще за життя, а саме 10 лютого 2014 року ОСОБА_8 посвідчив заповіт, яким належне йому майно - житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку, державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) та сертифікат на майновий пай, що знаходяться в с. Четвертня Маневицького району, грошові заощадження заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-13).

Із довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 5 Четвертнянського старостинського округу Маневицького району № 682 від 6 жовтня 2020 року вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493283 від 15 грудня 2006 року належить ОСОБА_7 , яка до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв її чоловік ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Від імені ОСОБА_8 10 лютого 2014 року було посвідчено заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями є діти спадкодавця - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які позов визнали та не заперечують щодо оформлення права власності за позивем ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 493283 від 15 грудня 2006 року, ОСОБА_7 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3528 га, яка розташована на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 15).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 59/02-31 від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3528 га, яка розташована на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, що належала дружині спадкодавця ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_8 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 21).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 813/01-16 від 19 жовтня 2020 року після смерті ОСОБА_8 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 , зведена спадкова справа № 310 за 2015 рік. 22 жовтня 2015 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_1 22 жовтня 2015 року з заявою про відмову від належної частки спадщини звернувся ОСОБА_6 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 28-31).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3528 га, яка розташована на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області та складається з: земельної ділянки № 1 , площею 0,0699 га, кадастровий номер :03:002:1384; земельної ділянки № 2 , площею 0,1965 га, кадастровий номер :03:001:0913; земельної ділянки № 3 , площею 0,3903 га, кадастровий номер :03:002:1385; земельної ділянки № 4 , площею 0,6961 га, кадастровий номер :03:002:1704, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493283 від 15 грудня 2006 року, виданого на ім`я ОСОБА_7 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_8 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська