УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

У С Т А Н О В И В:

18 листопада 2020 року представник заявниці ОСОБА_2 , який діє на підставі угоди про надання правової допомоги №143 від 13.07.2020 року та ордеру серії АА №123894, звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми у розмірі 220000 грн., яка була сплачена останній в рахунок подальшого придбання вищезазначеної квартири (114000 грн.), витрачена на підготування квартири до продажу (приватизація, сплата боргів за комунальними послугами, тощо) (50000 грн.) та придбання, за її проханням, житлового будинку для її подальшого проживання (2000 доларів США). Проте, згодом відмовилась від продажу квартири та придбання жилого будинку, витрачені кошти повертати також відмовилась. Відтак поведінка ОСОБА_3 свідчить про небажання повертати борг у добровільному порядку, а тому існує велика вірогідність того, що з метою приховання належного їй майна, остання може його реалізувати, що зробить неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивачки по даній справі, тому просить накласти арешт.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Згідно наданої суду копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №230956054 від 04.11.2020 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 13.10.2020 року Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради, належить квартира АДРЕСА_1 (загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м).

З огляду на викладене, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, так як вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду про стягнення суми.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 435 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 (загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 123), що належить на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 13.10.2020 року Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради, на праві приватної власності ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Т. В. Пустовойт