УХВАЛА

10 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 755/19186/18

провадження № 61-22831св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Ічнянський молочно-консервний комбінат»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Метало-тарний завод»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про залучення експерта з питань права, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року в складі колегії суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О., Оніщука М.І. та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року в складі колегії суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О., Оніщука М.І.,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2018 року позивач Приватне акціонерне товариство «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (далі - ПрАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат») звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Метало-тарний завод» (далі - ТОВ «Метало-тарний завод») з вимогою визнати недійсним договір уступки вимоги від 06 листопада 2018 року, укладений між ТОВ «Метало-тарний завод» і ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» задоволено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, позов ПрАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» до ОСОБА_1 , ТОВ «Метало-тарний завод» задоволено, визнано недійсним договір уступки вимоги від 06 листопада 2018 року, укладений між ТОВ «Метало-тарний завод» і ОСОБА_1

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, просив скасувати постанову та ухвалу суду апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2019 року відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду клопотання про залучення експерта з питань права.

Клопотання про залучення експерта з питань права мотивоване тим, що апеляційний суд під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не долучив до матеріалів справи науково-правовий експертний висновок від 07 листопада 2019 року, підписаний Нагребельним В. П. Для вирішення питань, що мають істотне значення у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , скаржник просив залучити у касаційне провадження експерта з питань права, а саме - ОСОБА_3 . Це дозволить реалізувати право на доступ до правосуддя та буде відповідати позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що вважає роль експерта важливою для тлумачення закону або висвітлення доводів на користь певної правової позиції. Можливість залучення належних фахівців передбачена у правилі 44 Регламенту ЄСПЛ. Отже, високий фаховий рівень судді не виключає залучення до процесу інших учасників.

У задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 73 ЦПК України як експерт з питань права може залучатися особа, яка має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права. Рішення про допуск до участі в справі експерта з питань права та долучення його висновку до матеріалів справи ухвалюється судом. Експерт з питань права зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати роз`яснення. За відсутності заперечень учасників справи експерт з питань права може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Експерт з питань права має право знати мету свого виклику до суду, відмовитися від участі у судовому процесі, якщо він не володіє відповідними знаннями, а також право на оплату послуг та на компенсацію витрат, пов`язаних з викликом до суду.

Згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Аналіз зазначених процесуальних норм свідчить про те, що залучання інших учасників процесу не належить до компетенції суд касаційної інстанції. Крім того, касаційне провадження не передбачає участі інших учасників процесу у судових засіданнях.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Публічний характер провадження у судових органах, зазначених у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (§ 25 рішення у справі «Axen v. Germany» від 08 грудня 1983 року, заява № 8273/78).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема, тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (§ 25 рішення у справі «Axen v. Germany» від 08 грудня 1983 року, заява № 8273/78). Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01 щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду.

Крім того, касаційний суд позбавлений повноважень на долучення висновку експерт з питань права до матеріалів справи відповідно до частини 400 ЦПК України.

Колегія суддів Верховного Суду перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти додаткові матеріали і надавати їм оцінку.

Керуючись частиною першою статті 400, частиною першою статті 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у у задоволенні клопотання про залучення експерта з питань права.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова В. О. Кузнєцов