Ухвала

Іменем України

13 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 569/7296/15-ц

провадження № 61-16608ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 вересня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 0049/08/16-CL в загальній сумі 58 796,13 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15 квітня 2015 року становить 1 347 992,47 грн та 874 929,60 грн, з яких: поточна заборгованість за поверненням кредитних коштів - 524 доларів США; прострочена заборгованість за поверненням кредитних коштів - 36 140 доларів США; поточна заборгованість за нарахованими процентами - 595,79 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 21 536,34 доларів США; пеня - 869 929,60 грн; штраф за порушення умов пункту 3.3.7 кредитного договору - 5 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, посилаючись на те, що у відділі Державної виконавчої служби Рівненського міського Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавчий лист № 569/7296/15-ц, виданий 08 серпня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області на виконання заочного рішення цього ж суду від 07 вересня 2015 року. У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту за кредитним договором 01 грудня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло прав кредитора за вимогами до ОСОБА_1 06 грудня 2016 року між нею і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір № 32 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 0049/08/16-CL та іпотечним договором від 30 квітня 2008 року 0049/08/16-CL/S-1, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , тобто вона стала новим кредитором за майновими вимогами до ОСОБА_1 стосовно заборгованості останньої перед ПАТ «Банк Форум».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено ПАТ «Банк Форум» його правонаступником - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 569/7296/15-ц, виданого 08 серпня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З моменту укладення договору про відступлення прав вимоги за договором кредиту ОСОБА_2 набула право вимоги до ОСОБА_1 на правах нового кредитора.

07 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Касаційна скарга мотивована тим, що 13 грудня 2016 року між нею і ОСОБА_2 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений 13 грудня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В. О. та зареєстрований в реєстрі за № 938. За умовами вказаного договору сторони вирішили врегулювати спір в позасудовому порядку шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 квітня 2008 року 0049/08/16-CL/S-1 в рахунок повного виконання боржником основного зобов`язання за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 0049/08/16-CL. Таким чином, її зобов`язання як боржника за кредитним та іпотечним договорами повністю припинилося 13 грудня 2016 року. Тобто на момент постановлення оскаржуваної ухвали місцевого суду (02 березня 2017 року) ОСОБА_2 вже не була кредитором/іпотекодержателем і не мала підстав бути стягувачем у виконавчому провадженні.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що 08 серпня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист № 569/7296/15-ц на виконання заочного рішення цього ж суду від 07 вересня 2015 року.

25 серпня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 569/7296/15-ц.

01 грудня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 326-Ф.

06 грудня 2016 року між ОСОБА_2 і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 32 за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 0049/08/16-CL та іпотечним договором від 30 квітня 2008 року 0049/08/16-CL/S-1, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 ).

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Встановивши, що між ОСОБА_2 і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 32 за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 0049/08/16-CL та іпотечним договором від 30 квітня 2008 року 0049/08/16-CL/S-1, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 )., тобто відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, суди дійшли правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали місцевого суду (02 березня 2017 року) ОСОБА_2 вже не була кредитором/іпотекодержателем і не мала підстав бути стягувачем у виконавчому провадженні у зв`язку з укладенням 13 грудня 2016 року договору про задоволення вимог іпотекодержателя, не заслуговують на увагу, оскільки відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя було укладено між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 після укладення договору про відступлення права вимоги № 32, тобто вже після переходу прав вимоги за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 0049/08/16-CL та іпотечним договором від 30 квітня 2008 року 0049/08/16-CL/S-1 до ОСОБА_2 . Заміна сторони у виконавчому провадженні (за судовим рішенням) та заміна сторони у зобов`язанні (за договором про відступлення права вимоги) не є тотожними поняттями. Дійсно заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Внаслідок такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження. Відтак, сторона яка вибула з виконавчого провадження має бути замінена належним кредитором і така заміна відбувається відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання. Тобто необхідно розмежовувати статус сторони зобов`язання і сторони виконавчого провадження. Оскаржуваною ухвалою місцевого суду було замінено сторону виконавчого провадження, що не впливає на права та обов`язки боржника як сторони зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов