Справа № 310/4848/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Бердянський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів та зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу їх стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 6 911, 10 грн. за період з 27 січня 2017 року по 31 травня 2019 року та зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу їх стягнення.

У подальшому позовні вимоги були збільшенні в частині періоду за який обчислена неустойка. Остаточно визначившись з позовними вимогами, позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 9 656, 10 грн. за період з 27 січня 2010 року по 31 грудня 2019 року та змінити спосіб стягнення аліментів з розміру 500 грн. щомісячно на кожну дитину до 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Бердянського міськрайонного суду по справі № 310/7491/15-ц від 28.10.2015 р. шлюб було розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Крім того, позивач має четверту дитину ОСОБА_8 , 2014 р.н. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22 лютого 2017 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 27.01.2017 року. Заборгованість відповідача по аліментам станом на 30.05.2019 року складає 20 841,90 грн. За весь період виплати аліментів відповідач ухилявся від виплати аліментів у повному обсязі, при цьому він обізнаний у наявності заборгованість по аліментам. Вважає, що аліменти у розмірі 500 гривень, щомісячно на кожну дитину є недостатнім для утримання неповнолітніх дочок, забезпечення достатнього рівня життя та для подальшого фізичного та інтелектуального їх розвитку. Крім того, аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Приймаючи до уваги наведені обґрунтування просить змінити розмір стягуваних аліментів з розміру 500 грн. щомісячно на кожну дитину до розміру 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучений Бердянський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.43)

У судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності від 24 травня 2019 року ОСОБА_1 у повному обсязі підтримала раніше заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Крім того, зважаючи на те, що цивільна справа тривалий час не була розглянута через введення карантину з COVID 19, просила стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 02 липня 2019 року.

Представник відповідача за довіреністю, ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, з огляду на те, що заборгованість по аліментам була погашена, що не спростовується розрахунком б/н від 10 січня 2020 року Бердянського міськрайонного управління відділу виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Крім того наявна переплата, що склала 2000 грн.

Представник третьої особи - Бердянського міськрайонного управління відділу виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не прибув, матеріали справи містять заяву від 27 січня 2020 про розгляд справи без участі (а.с. 51).

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 310/7491/15-ц від 28.10.2015 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с. 15).

Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Діти проживають разом із ОСОБА_3 , що вбачається з довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за № 702 23.05.2019 року (а.с. 14).

Крім того на утриманні позивача ОСОБА_4 перебуває четверта дитина ОСОБА_8 , 2014 року, що походить не від відповідача ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з перебуванням на її утриманні чотирьох дітей. Крім того, наразі ОСОБА_3 не працевлаштована, а встановлений рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22 лютого 2017 року розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття наразі не відповідає дійсним потребам дітей та є замалим від встановленого мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у розмірі зміни матеріального або сімейного стану, погіршання або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу стягнення ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, не погіршую їх матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Стосовно вимог позивача про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, суд виходить з наступного.

Частина 3 ст. 195 СК України встановлює, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

З розрахунку Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 29 травня 2019 року вбачається, що у відділі знаходиться виконавче провадження по виконавчому листу № 310/448/17, виданому 17.03.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області щодо примусового стягнення аліментів з відповідача, але відповідач аліменти сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по їх сплаті. Станом на 30 травня 2018 року заборгованість склала 20841,90 грн. (а.с. 19)

У вищенаведеній постанові роз`яснений порядок її оскарження сторонами виконавчого провадження у порядку та в строки визначені Законом України «Про виконавче провадження». Разом з тим, судом встановлено, що розрахунок ніким не оскаржений, а тому суд бере його до уваги при вирішення справи по суті.

Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості б/н від 10 січня 2020 року Бердянського міськрайонного управління відділу виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 здійснив проплату аліментів 20 грудня 2019 року та 27 грудня 2019 року в розмірі 15742, 00 грн. на користь ОСОБА_3 , державним виконавцем було складено перерахунок заборгованості 10 січня 2020 року. Таким чином заборгованість складає 0,00 з урахуванням добровільно сплаченої суми 50741, 00 грн., переплата склала 2000 грн. (а.с.52-54).

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи закордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка виконує функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Велика Палата Верховного Суду України відійшла від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та у постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц висловила правову позицію наступного характеру.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися наступним чином: - нарахована сума аліментів за перший місяць множиться на 1 відсоток та на кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць, нарахована сума аліментів за другий місяць множиться на 1 відсоток та на кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць, після чого ці суми додаються.

Пеня за заборгованістю по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, нарахування ж не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісячно, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів,установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму.

Враховуючи той факт, що відповідач був обізнаний про стягнення з нього аліментів за рішенням суду на користь позивача на утримання дітей та їх розмір, він повинен був сплачувати аліменти від дня набрання зазначеним рішенням законної сили.

З наданого позивачем розрахунку видно, що пеня, що підлягає стягненню з відповідача складає 9656,10 гривень.

Суд вважає наданий позивачем розрахунок вірним, оскільки виконаний відповідно вимогам вищевказаних норм закону.

Отже, виходячи з кількості днів прострочення сплати відповідачем за первісним позовом аліментів кожного місяця, суми несвоєчасно сплачених аліментів, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, починаючи 27 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року судом визначений наступним чином:

за січень 2017 року: сума заборгованості 241,90 грн. х 5 днів прострочення = 12.10 грн. пені.

за лютий 2017 р.: сума заборгованості 1500, 00грн. х 28 днів прострочення = 429,00 грн. пені.

за березень 2013 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465,00 грн. пені.

за квітень 2017 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

за травень 2017 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465,00 грн. пені.

за червень 2017 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

за липень 2017 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465, 00 грн. пені.

за серпень 2017 р.: сума заборгованості 500 грн. х 31 днів прострочення = 155,00 грн. пені.

за вересень 2017 р.: сума заборгованості 1300 грн. х 30 днів прострочення = 390,00 грн. пені.

за жовтень 2017 р.: сума заборгованості 1200 грн. х 31 днів прострочення = 372,00 грн. пені.

за листопад 2017 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

за грудень 2017 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 372,00 грн. пені.

за січень 2018р.: сума заборгованості 1200 грн. х 31 днів прострочення = 372,00 грн. пені.

за лютий 2018 р.: сума заборгованості 1200 грн. х 28 днів прострочення = 336,00 грн. пені.

за березень 2018 р.: сума заборгованості 1200 грн. х 31 днів прострочення = 372,00 грн. пені.

за квітень 2018 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

за квітень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

за травень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465, 00 грн. пені.

за червень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

за липень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465,00 грн. пені.

за серпень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465,00 грн. пені.

за вересень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00грн. пені.

за жовтень 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 31 днів прострочення = 465,00 грн. пені.

за листопад 2019 р.: сума заборгованості 1500 грн. х 30 днів прострочення = 450,00 грн. пені.

Таким чином, суд оцінивши усі докази в їх сукупності вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога представника позивача про стягнення аліментів у новому розмірі з часу пред`явлення позову до суду, тобто з 02 липня 2019 року задоволенню не підлягає з огляду на те, що згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 9656 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 10 копійок за період з 27 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину на стягнення у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2020 року.

Суддя Н. М. Дубровська