Номер провадження 2/754/2529/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаря представника представника позивача представника відповідачаКрутікової - Вільховченко І.С. ОСОБА_2 Зелінської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» про визнання членом сім`ї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зміна наймача за договором найму, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 , звернулася з позовом до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання членом сім`ї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зміну наймача за договором найму.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що 29.04.2006 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (після шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ») зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - ОСОБА_5 . 26.06.2013 на підставі розпорядження Деснянської районної державної адміністрації від 20.12.2012 № 714 ОСОБА_6 було видано ордер на жиле приміщення, відповідно до якого ОСОБА_6 було надано право на зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира не приватизована та не є службовою, а була надана сім`ї як соціальне житло. ОСОБА_6 разом із сім`єю (дружиною та сином) заселився до вказаної квартири та з цього моменту вели спільне господарство, постійно проживали у вказаній квартирі, утримували найману квартиру, вели спільний побут. Проте у вказаній квартирі зареєстрував своє місце проживання лише ОСОБА_6 . Це пов`язано із тим, що на момент укладення шлюбу та народження дитини, подружжя ще не мало власного житла для спільного проживання, тому позивач не вбачала підстав для скасування попереднього місця реєстрації ( АДРЕСА_2 , вказана квартира належить на праві власності третій особі), де після народження у 2006 році, була зареєстрована і дитина. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, тому після його смерті зареєструвати місце проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 фактично неможливо. Ні позивач, ні дитина не мають іншого житла належного їм на праві власності чи праві користування. Зазначає, що у зв`язку із відсутністю державної реєстрації місця проживання дитини у житловому приміщенні та відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на її ім`я чи ім`я дитини, необхідно встановити право дитини користуватися цим житловим приміщенням, з метою забезпечення житлових прав останньої.

Одночасно з подачею позовної заяви до суду, позивачем подано клопотання про витребування доказів у відповідача.

15.10.2019 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, витребувано в Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації: інформацію про належного балансоутримувача буд. АДРЕСА_1 ; дублікат або належним чином завірену копію ордеру на житлове приміщення № НОМЕР_5 від 26.06.2013, виданого на ім`я ОСОБА_6 ; належним чином завірену копію договору найму житлового приміщення, а саме кв. АДРЕСА_1 , укладеного з ОСОБА_6 ; довідку з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 з встановленням дати реєстрації та дати зняття з реєстрації місця проживання.

01.11.2019 до суду від представника відповідача надійшло клопотання, згідно з яким на виконання вказаної ухвали суду відповідач надав завірену у встановленому порядку копію корінця ордеру № НОМЕР_5 від 26.06.2013 та довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 станом на 31.10.2019. Одночасно повідомлено, що багатоквартирний будинок приватної форми власності АДРЕСА_1 на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» не перебуває, інформація щодо балансоутримувача вказаного будинку та укладених договорів по квартирі 205 знаходяться у володінні ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер».

Представником відповідача подано відзив, в якому просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилались на те, що єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення є ордер; однак ордер виданий на одну людину - ОСОБА_6 ; позивач в позовній заяві не пояснює факту невключення ОСОБА_6 дружини та сина до ордеру як членів своєї родини, та не зазначає, з якої саме дати ОСОБА_6 разом із сім`єю (дружиною та сином) заселилися в спірну квартиру. Відповідно до тексту розпорядження відповідача № 714 від 20.12.2012, станом на грудень 2012 року ОСОБА_6 проживав за договором найму в однокімнатній квартирі АДРЕСА_5 , що, на думку відповідача, спростовує твердження позивача про спільне постійне проживання з померлим ОСОБА_6 , ведення спільного господарства, утримання квартири, проведення ремонтів та ведення спільного побуту. Також у відзиві зазначено, що матеріали справи не містять підтвердження надання згоди ОСОБА_6 на користування об`єктом нерухомого майна і отримання житлово-комунальних послуг або укладання відповідних договорів про надання таких послуг від його імені по спірній квартирі. Заселившись на постійне проживання до спірного житлового приміщення, позивач повинна була зареєструвати своє місце проживання. Сам по собі факт перебування позивача у шлюбі з ОСОБА_6 не є доказом проживання позивача у спірному житловому приміщенні у розумінні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Матеріали справи не містять доказів щодо того, чи надавав ОСОБА_6 письмову згоду на вселення в спірну квартиру свого сина. Навіть якщо припустити, що позивач та її малолітній син вселилася до квартири покійного ОСОБА_6 , як тимчасові жильці, договір найму припинився у зв`язку із смертю ОСОБА_6 , позивач втратила право користування квартирою та підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення, оскільки зберігає реєстрацію за іншим місцем проживання. Ні зі змісту позовної заяви, ні з доданих до неї документів не вбачається, яким саме чином відповідач порушив права позивача або малолітнього ОСОБА_5 і які саме права.

05.12.2019 до суду представником відповідача подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер», а також клопотання про долучення письмових доказів.

10.12.2019 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог та позовну заяву в новій редакції, зазначаючи, що при формулюванні позовних вимог допущено технічну помилку, оскільки вказано дані жилої площі без наведення даних загальної площі квартири. Згідно з уточненими позовними вимогами позивач просив:

1. Визнати членом сім`ї ОСОБА_6 - малолітнього сина ОСОБА_5 .

2. Визнати за малолітнім сином ОСОБА_6 - ОСОБА_5 право користування житловим приміщенням жилою площею 21,56 кв.м., загальною площею: 48,17 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке було надано на підставі ордеру № НОМЕР_5, виданого Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією від 26.06.2013 на ім`я ОСОБА_6 ;

3. Зобов`язати Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію змінити наймача за договором найму житлового приміщення жилою площею 21,56 кв.м., загальною площею: 48,17 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного на підставі ордеру № НОМЕР_5, виданого Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією від 26.06.2013 - із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 », яка є єдиним законним представником їх спільного малолітнього сина - « ОСОБА_5 » від імені та в інтересах якого вона діє та відкрити на ім`я ОСОБА_4 » особовий рахунок на вищевстановлену квартиру.

10.12.2019 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначається, що ОСОБА_6 став на квартирний облік ще у 1997 році, до укладення шлюбу між ним та позивачем ( 29.04.2006 ) та до народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). З того ж часу відповідачем не вносились зміни до облікової справи, у зв`язку з чим до ордеру не було включено членів сім`ї ОСОБА_6 , оскільки ні дружина, ні син не перебували на квартирному обліку разом із ним. Син наймача та його дружина, не можуть бути тимчасовими жильцями, оскільки вони є саме членами сім`ї наймача, які можуть бути вселені до житла навіть тоді, коли вони не включені до ордера, а щодо сина, то і без згоди наймача на вселення до такого житла. У відповіді на відзив представник позивача звертає увагу на те, що позивач не порушує питання у позовній заяві про захист свого права користування спірною квартирою, а лише про захист права малолітнього сина ОСОБА_5 . Представник позивача наголошує, що у випадку вирішення питання визнання права дитини користуватися житловим приміщенням її батьків, спосіб заселення, факт спільного проживання та ведення спільного побуту дитиною із основним наймачем на ім`я якого було видано ордер - не мають значення та не враховуються судом, оскільки такі вимоги не поширюються на дитину; дитина за фактом свого народження набуває право користування житлом, яке на праві користування належить її батькам (одному із них); відсутність реєстрації місця проживання дитини у спірній квартирі не є доказом того, що дитина не проживала чи не проживає там та не може обмежувати право дитини користуватися житлом, яке було надане одному із батьків у користування.

10.12.2019 залучено до участі у справі ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер». Ухвалою суду витребувано інформацію чи перебуває на балансі ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» кв. АДРЕСА_1 ; належним чином завірену копію договору найму жилого приміщення, а саме кв. АДРЕСА_1 , укладеного на підставі ордеру на жиле приміщення виданого на ім`я ОСОБА_6 ; документально підтверджену інформацію про поточні відкриті особові рахунки, відкриті та закріплені за вказаною квартирою.

03.02.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про забезпечення доказів, в якому просив витребувати від Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві інформацію: про перебування в шлюбі/розірвання шлюбу, який був укладений 29.04.2006 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у період з 2007 року по 2019 рік; про укладення в період з 2007 року по 2019 рік шлюбу ОСОБА_6 або ОСОБА_4

04.02.2020 до суду від ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» на виконання ухвали суду від 10.12.2019 надано інформацію та копії документів, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, в якому товариство зазначає, що під час вирішення цього спору покладається на розсуд суду.

06.02.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» до суду не з`явився, однак про розгляд справи повідомлялися належними чином. Просили розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

29.04.2006 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (після шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ») Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.04.2006, а/з № 659 (а.с.19)

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , його батьком є ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва 24.10.2006, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.20)

Встановлено, що на момент укладення шлюбу та народження дитини, подружжя не мало власного житла і дитина після народження була зареєстрована за місцем реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності третій особі - ОСОБА_11 , що підтверджується копією листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.11.2019 (а.с.109)

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.10.2019 за ОСОБА_4 , ні за ОСОБА_5 не зареєстровано жодного речового права на нерухоме майно (а.с.42-43)

Судом встановлено, що батько дитини ОСОБА_6 з 04.08.2003 по 25.10.2013 (тобто в період як до, так і після одруження та народження дитини) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою ЖЕК № 312 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної ради у місті Києві ради» від 30.11.2012 (а.с.80), довідкою Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи від 31.10.2019 (а.с.72)

За актом від 12.12.2012 № 227 Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації передало до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації три квартири (поштова адреса: АДРЕСА_1 ), придбані за кошти державного бюджету на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 503, якою затверджено «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом інвалідів війни» для вирішення житлових питань трьох сімей інвалідів війни, в тому числі і ОСОБА_6 (на 1 особу) (а.с.81)

Зі змісту розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.12.2012 № 714 (а.с.79) вбачається, що відповідач розпорядився надати ОСОБА_6 , на одного, однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , згідно з чергою. Квартира, яка придбана за кошти державного бюджету на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 503 від 23 травня 2012 року, якою затверджено «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом інвалідів війни», надається по категорії інваліди війни (при виконанні обов`язків військової служби). ОСОБА_6 проживає (договір найму) у кв. АДРЕСА_5 , яка належить на праві приватної власності іншій особі. На квартирному обліку перебуває в Деснянському районі міста Києва з 26 листопада 1997 року, на загальних підставах та у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання жилих приміщень по категорії інваліди війни, облікова справа № 14212Б. Після надання квартири з квартирного обліку знятий, облікову справу № 14212Б закрито.

26.06.2013 Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією ОСОБА_6 з сім`єю на 1 особу було видано ордер № НОМЕР_5 на право зайняття жилого приміщення жилою площею 21,56 кв.м., яке складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (копія ордера наявна в матеріалах справи, а.с. 96).

08.07.2013 за актом приймання-передачі житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 передано з балансу ТОВ «ДБК-Інвест» на баланс ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» (а.с.168-172).

23.07.2013 між ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» як виконавцем та ОСОБА_6 , як споживачем, був укладений договір № 205 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.91 - 95,173-175).

ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» у листі від 31.01.2020 № 94, надісланому на виконання ухвали суду від 10.12.2019, зокрема зазначає, що окрім договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, між ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» як виконавцем та ОСОБА_6 , як споживачем, був укладений також договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення № 205 від 23.07.2013, при цьому будь-які інші письмові договори, крім зазначених, між ними не укладалися (а.с.166, 167).

Відповідно до довідки ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» від 31.01.2020 № 92 особовий рахунок № НОМЕР_3 закріплений за спірною квартирою з 01.10.2013 (а.с. 176).

Згідно з довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи від 31.10.2019 місце проживання ОСОБА_6 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 «з 25.10.2013 по теперішній час» (а.с.72).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Деснянським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 27.07.2019 (а.с.21).

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_6 (основного наймача жилого приміщення на вселення до якого було видано ордер), державна реєстрація дитини у вказаній квартирі є неможливою, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації місця проживання у вказаному житлі матері та зняття з реєстрації батька у зв`язку зі смертю.

03.10.2019 позивач звернулася до відповідача щодо зміни первісного наймача за договором найму квартири (а.с. 28-34).

Відповідач листом від 08.10.2019 № 144 повідомив, що з огляду на відсутність у ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5 , 2006 р.н. реєстрації місця проживання у квартирі за вказаною адресою, а також відсутність документального підтвердження факту постійного проживання у даній квартирі, правових підстав для укладення з ОСОБА_4 , як законним представником малолітнього сина ОСОБА_5 , 2006 р.н., договору найму квартири у зв`язку зі смертю квартиронаймача, не вбачається (а.с.140-142).

Позивач звернулася до суду з позовом за захистом житлових прав своєї дитини.

У позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_6 разом із сім`єю (дружиною та сином) заселився до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з ч. 1-3 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР.

Стаття 65 ЖК УРСР регулює право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

За змістом ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 103 ЖК УРСР передбачено, що договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що при вирішенні спорів про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи є зазначене приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, чи обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням та чи не зберігає ця особа за собою право власності чи користування іншим житлом.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 577/4979/15-ц зроблений висновок, що за змістом статті 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому житловому приміщенні.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року в справі № 755/16392/17, від 15 квітня 2020 року в справі № 466/5057/17 і від 15 травня 2019 року № 465/9412/13.

Матеріали справи не містять доказів постійного проживання ОСОБА_5 у спірній кв. АДРЕСА_1 , натомість зареєстрованим місцем його проживання як до, так і після отримання його батьком ордеру на зайняття вказаного жилого приміщення, є кв. АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що він зберігає зв`язок саме з житловим приміщенням за своїм місцем реєстрації, яке також є місцем реєстрації його матері.

Позивач посилається на практику Верховного Суду, зокрема постанову від 04 липня 2018 року у справі № 711/4431/17, в якій суд вказав, що право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження, тому доводи позивача, що малолітній не є членом сім`ї позивача, не пов`язаний з ним спільним побутом, взаємними правами і обов`язками не заслуговують на увагу, отже наведені заявником умови проживання та ведення з ним спільного господарства на дитину не поширюються. Також позивач наводить правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 465/7083/13-ц, згідно з якою неповнолітні не можуть самостійно визначати своє місце проживання, а тому сам по собі факт їх не проживання у спірній квартирі, не може бути безумовною підставою для визнання їх такими, що втратили право користування зазначеним житлом.

Однак слід зазначити, що правовідносини у наведених позивачем справах стосуються визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, тобто позбавлення набутого права користування житлом, і не є подібними чи тотожними правовідносинам, що склались у цій справі, адже предмет спору у ній, пов`язаний із визнанням права користування житлом, тобто встановлення юридичних підстав для набуття такого права. У зв`язку з цим вказані доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на зазначене, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 178, 179, 187, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 58, 61, 64, 65, 103, 106 ЖК УРСР, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт - Майстер» про визнання членом сім`ї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зміна наймача за договором найму, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон