Справа № 485/301/20
Провадження № 2/485/256/20
18 листопада 2020 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка в режимі відеоконференції з Городнянським районним судом Чернігівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей,
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виключити записи про нього, як батька, з актового запису № 102 від 09 вересня 2015 року про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, та з актового запису № 46 від 10 квітня 2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. При цьому, позивач зазначив, що не є біологічним батьком цих дітей.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Позивач пояснив, що з відповідачкою познайомився та почав проживати однією сім`єю з травня 2015 року. Через деякий час, ще до реєстрації шлюбу, дізнався, що до часу їх знайомства відповідач вже була вагітна. Шлюб вони зареєстрували у липні 2015 року, а у серпні відповідач народила хлопчика. Він прийняв цю дитину, здійснив державну реєстрацію її народження. Подружнє життя з відповідачем припинив у травні 2017 року, коли вона поїхала на батьківщину і відмовилася повертатися. Про народження дочки у відповідача ОСОБА_5 дізнався лише за отримання судового наказу про стягнення з нього аліментів. Шлюб між ними розірвано. Просить виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження дітей, оскільки не є їх біологічним батьком.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, які повернулися з поміткою "адресат відсутній" та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.
Судом встановлено, що сторони у справі з 31 липня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2018 року (а.с. 5).
Згідно з судовим наказом, виданим Снігурівським районним судом Миколаївської області 21 лютого 2020 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 січня 2020 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 8).
Згідно з довідкою депутата Городнянської міської ради Чернігівської області від 03 березня 2020 року, складеної за опитування свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_1 з травня 2017 року не проживає з ОСОБА_3 однією сім`єю та не веде спільного господарства (а.с. 6).
Допитані судом свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суду показали, що позивач та відповідачка, які є їх знайомими, однією сім`єю проживали з травня 2015 року по травень 2017 року. На час знайомства з позивачем відповідачка була вагітною, він про це знав та після народження нею хлопчика прийняв його. Про народження відповідачкою дівчинки від іншого чоловіка дізнався від її родичів.
За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 СК України (ч. 1 ст. 121 СК України).
Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України).
Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.
Законом не передбачено можливості поновлення строків оспорення батьківства за встановлення судом обставин, визначених у ч.5 ст.136 СК України.
Відомості в актовий запис про народження ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що батьком дитини є позивач, були внесені на підставі ст. 133 СК України відповідно до актового запису про шлюб № 48 від 31 липня 2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, заявник ОСОБА_1 .
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України).
Позивач на день звернення до органів РАЦС був обізнаний, що не є біологічним батьком дитини, однак погодився на реєстрацію батьком цієї дитини, чого він не заперечував і у судовому засіданні, тобто сторонами у справі визнавався факт відсутності кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , 2015 року народження, а тому суд дійшов висновку про відмову у позові про виключення з актового запису відомостей про батька дитини ОСОБА_1 на підставі ч. 5 ст. 136 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2020 року у справі призначено судово-генетичну експертизу з використанням аналізів ДНК з метою встановлення біологічного батьківства (чи його спростування), проведення якої доручено експертам Миколаївського відділення науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.41-42).
Згідно з клопотанням судового експерта Миколаївського відділення НДЕКЦ № 697 від 07 липня 2020 року відбір крові осіб у справі для проведення судово-генетичної експертизи було призначено на 27 липня 2020 року об 11:00, у призначений час учасники справи до експертної установи не з`явилися (а.с. 57). За заявою позивача від 27 липня 2020 року відбір експериментальних зразків крові мав відбутися у приміщенні Миколаївського відділення НДЕКЦ 14 серпня 2020 року о 10:00, про що були повідомлені учасники справи з роз`ясненням наслідків ухилення від участі в експертизі.
Відповідно до повідомлення судового експерта Лунгол Л.Г. № 697 від 20 серпня 2020 року за неявки до експертної установи 14 серпня 2020 року на 10:00 відповідачки ОСОБА_3 разом з дітьми відбір біологічних зразків не проводився, у зв`язку з чим відповідно до ст. 72 ЦПК України неможливо провести експертизу.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Згідно з ч. 1-4 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Згідно з ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Так, відповідно до адресної довідки, наданої Снігурівською міською радою Миколаївської області від 18 березня 2020 року № 1852/01-2.5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повітку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання.
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Саме на адресу реєстрації відповідача судом 23 березня 2020 року направлено копію ухвали про відкриття провадження, разом з копіями позовної заяви з доданими до неї матеріалами, які остання отримала особисто (а.с. 19), копію ухвали про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи від 27 травня 2020 року відповідачка також отримала під особистий підпис (а.с.44); виклики щодо явки до експертної установи для відбору зразків повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з поміткою "адресат відсутній", на наявні у справі номери мобільних телефонів остання не відповідає, на зв`язок не вийшла; наступні виклики до суду відповідачці направлені за адресою реєстрації та через оголошення на сайті судової влади України.
Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Позивач доклав можливих зусиль для доведення відсутності кровного споріднення між ним та ОСОБА_4 , батьком якої він записаний, своєчасно з`явився на виклик експерта для відібрання зразків крові для проведення судової генетичної ідентифікації, здійснив переказ через АТ "Укрпошта" грошових коштів у сумі 2500,00 грн. з метою оплати дороги до місця проведення експертизи, однак відповідачка двічі ухилилась від проходження експертизи.
Враховуючи, що відповідачка, не з"явившись до суду та ухилившись від участі в експертизі, не надала доказів кровної спорідненості позивача та ОСОБА_4 , яку народила у 2018 році у час коли не проживала з позивачем вже майже рік, суд вважає що наявні підстави для встановлення, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_4 . Крім того, вказаний висновок в повній мірі відповідає іншим доказам у справі, а саме показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , довідки депутата щодо періоду спільного проживання сторін.
За такого, позовні вимоги позивача щодо виключення відомостей щодо нього як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 є такими, що підлягають до задоволення.
Враховуючи вищезазначене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей - задовільнити частково.
Виключити запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Городня Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, як батька з актового запису № 46 від 10 квітня 2018 року вчиненого Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 19.11.2020.
Суддя