Ухвала

23 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 752/8869/19

провадження № 61-16596ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування про усунення перешкод в спілкуванні неповнорідних брата і сестри та встановлення способів спілкування неповнорідних брата і сестри,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року з пропуском строку, встановленого частиною першої статті 390 ЦПК України на касаційне оскарження.

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що повний текст судового рішення отримано ОСОБА_1 06 жовтня 2020 року.

Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Позивач посилається на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримав 06 жовтня 2020 року, однак зі змісту доданих до клопотання копії конверту та рекомендованого повідомлення не можливо встановити дату отримання позивачем оскарженої постанови. Отже ОСОБА_1 не надано належних доказів, які б підтверджували цей факт.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не підтверджено мотиви свого клопотання.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати оригінали доказів (конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) на підтвердження наведених підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвалених в цій справі судових рішень, або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України, оскільки не містить підстав касаційного оскарження.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в нійне зазначені конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка має відповідати вимогам наведеної норми процесуального права).

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук