Справа № 750/4471/18
Провадження № 6/750/228/20
У Х В А Л А

17 листопада 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі

судді Требух Н.В.;

з участю секретаря судового засідання Будаш М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. про звернення стягнення на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець Приходько Ю.М. звернувся з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: Ѕ частину трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 для задоволення вимог стягувача АТ «Універсал Банк».

Приватний виконавець в своєму поданні зазначив, що рішення суду боржник самостійно не виконує та кошти для погашення заборгованості у боржника відсутні, як відсутнє інше ліквідне рухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення.

В ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що боржник має право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Приватний виконавець Приходько Ю.М. просив розгляд проводити за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши таким чином обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Окрім зазначених вище виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Дане твердження обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, оцінка вартості Ѕ частини квартири в матеріалах подання державного виконавця відсутня.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись, ст., ст. 260, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. про звернення стягнення на нерухоме майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В.Требух