єдиний унікальний номер справи 531/876/20
номер провадження 2/531/314/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 20681,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

У позові посилається на те, що вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 22.04.2020 відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та на підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 1 р. 3 міс. позбавлення волі. Вироком встановлено, що 17.01.2020 року, о 12:57 годині « ОСОБА_3 », використовуючи засоби телефонного зв`язку, зателефонував з аб. № НОМЕР_1 на стаціонарний телефон НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_1 , представившись завідувачем хірургії Карлівської ЦРЛ ОСОБА_4 , повідомив неправдиву інформацію, про те, що її син ОСОБА_5 потрапив в ДТП та йому терміново необхідні гроші в сумі 2000 доларів США для лікування. Потерпіла ОСОБА_1 , будучи введена в оману, погодилась передати всі свої наявні кошти у сумі 900 доларів США для лікування свого сина. В цей же час, « ОСОБА_3 » повідомив по телефону обвинуваченого ОСОБА_2 про розташування місця проживання потерпілої ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_2 , який 17.01.2020 року прибув до Карлівського району, Полтавської області та виконуючи злочинну домовленість із « ОСОБА_3 », близько 13:00 години, прийшов до місця проживання потерпілої ОСОБА_1 , що за адресою АДРЕСА_1 та потерпіла передала йому грошові кошти в сумі 900 доларів США, за вказівкою « ОСОБА_3 », який представився для неї як завідувач хірургії Карлівської ЦРЛ ОСОБА_4 . У той же час, обвинувачений ОСОБА_2 , реалізуючи спільний із « ОСОБА_3 » злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживаючи довірою, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання негативних наслідків внаслідок своїх незаконних дій, не маючи наміру їх повернення, повторно, за попередньою змовою групою осіб, заволодів грошовими коштами в сумі 900 доларів США, вартістю 24,09 грн. за 1 долар США, загальною вартістю 21 681 грн, які надала йому потерпіла ОСОБА_1 для нібито лікування свого сина ОСОБА_5 . Після цього, обвинувачений ОСОБА_2 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а саме господарство за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядившись чужим майном на власний розсуд, завдав своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 21 681 грн. Свою вину у вчиненні злочину відповідач визнав у повному обсязі. До проголошення вироку, відповідачем було відшкодовано позивачці 1000 грн. Тож позивачу, внаслідок протиправних дій відповідача, було завдано матеріальну шкоду у розмірі, що залишилася не відшкодованою та становить- 20681 грн. Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди, розмір якої вона оцінює у 10000 грн., оскільки вона, отримуючи мінімальну пенсію, була змушена передати відповідачу гроші, які збирала 10 років. Коли позивачка передзвонила до сина і він повідомив їй, що з ним все добре. ОСОБА_1 втратила сон та апетит, до сьогоднішнього дня перебуває у пригніченому стані, коли згадує ситуацію, що сталася.

Позивачка в суді підтримала вимоги позову та просила суд його задовольнити у повному обсязі, з підстав у ньому викладених.

Відповідач вимоги позовної заяви визнав повністю, проти задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновків про задоволення позову з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 22.04.2020 відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та на підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 1 р. 3 міс. позбавлення волі. Вироком встановлено, що 17.01.2020 року, о 12:57 годині « ОСОБА_3 », використовуючи засоби телефонного зв`язку, зателефонував з аб. № НОМЕР_1 на стаціонарний телефон НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_1 , представившись завідувачем хірургії Карлівської ЦРЛ ОСОБА_4 , повідомив неправдиву інформацію, про те, що її син ОСОБА_5 потрапив в ДТП та йому терміново необхідні гроші в сумі 2000 доларів США для лікування. Потерпіла ОСОБА_1 , будучи введена в оману, погодилась передати всі свої наявні кошти у сумі 900 доларів США для лікування свого сина. В цей же час, « ОСОБА_3 » повідомив по телефону обвинуваченого ОСОБА_2 про розташування місця проживання потерпілої ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_2 , який 17.01.2020 року прибув до Карлівського району, Полтавської області та виконуючи злочинну домовленість із « ОСОБА_3 », близько 13:00 години, прийшов до місця проживання потерпілої ОСОБА_1 , що за адресою АДРЕСА_1 та потерпіла передала йому грошові кошти в сумі 900 доларів США, за вказівкою « ОСОБА_3 », який представився для неї як завідувач хірургії Карлівської ЦРЛ ОСОБА_4 . У той же час, обвинувачений ОСОБА_2 , реалізуючи спільний із « ОСОБА_3 » злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживаючи довірою, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання негативних наслідків внаслідок своїх незаконних дій, не маючи наміру їх повернення, повторно, за попередньою змовою групою осіб, заволодів грошовими коштами в сумі 900 доларів США, вартістю 24,09 грн. за 1 долар США, загальною вартістю 21 681 грн, які надала йому потерпіла ОСОБА_1 для нібито лікування свого сина ОСОБА_5 . Після цього, обвинувачений ОСОБА_2 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а саме господарство за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядившись чужим майном на власний розсуд, завдав своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 21 681 грн.( а.с.3-6).

У Вироці зазначено, що ОСОБА_2 частково відшкодував потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн., про що у позові зазначає сама позивачка.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування за завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн., обґрунтовуючи це душевними стражданнями, які були викликані тим, що вона, отримуючи мінімальну пенсію, віддала кошти, які збирала 10 років, після того як усвідомила, що її обдурено та з сином все гаразд, позивачка втратила сон та апетит, її стан і до сьогодні залишається пригніченим через злочинні дії відповідача.

Виходячи з моральних страждань, які зазнала позивачка, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на її користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи зазначене вище, визнання позову відповідачем слід прийняти, та задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, що залишилася не відшкодованою, у розмірі 20681,00 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

З урахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягується судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст.81, 82, 139, 141, 206, 259, 263-265 України, суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20681 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят одну) гривню 00 копійок та у відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, а всього стягнути 30681 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 19.11.2020.

Суддя