465/7234/16-ц
4-с/465/67/20
У Х В А Л А

судового засідання

13.11.2020 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючої судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Іваника Р.В.

стягувача - ОСОБА_1

представника органу державної виконавчої служби - Романяка Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1 , з участю: Франківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) та боржника ОСОБА_2 на рішення державного виконавця -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просить: визнати рішення Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова від 30.07.2020 року № 25381, виконаного державним виконавцем Романяк Н.О. в частині відмови задовольнити вимоги стягувача ОСОБА_1 про накладання на боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) штрафу у розмірі визначеному частиною першою статті 75 Закону України про виконавче провадження, накладання арешту на майно боржника, у зв`язку з тим, що у боржника наявні поважні причини щодо невиконання рішення суду незаконним; зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львова повернути авансовий платіж у розмірі 3 672,00 грн. на рахунок стягувача - ОСОБА_1 та зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львова: винести рішення про накладення на боржника ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 штрафу у розмірі, визначеному частиною першої статті 75 цього Закону; винести рішення про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі; надіслати до органу досудового розслідування (Франківського ВП ГУ НП у Львівській області) повідомлення про вчинення боржником ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) кримінального правопорушення; звернутися з поданням до про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби та накласти арешт на все майно та банківські рахунки боржника ОСОБА_2 до моменту повернення сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьку та закриття ВП №55972496.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що на виконанні Франківського ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №55972496 з примусового виконання виконавчого листа №465/7234/16-ц від 01.03.2018 року виданого Франківським районним судом м.Львова про «Встановити ОСОБА_1 наступні дні та години зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : перші та треті вихідні дні місяця з 10 години суботи до 20 години неділі; з 18 години кожного вівторка до 9 години середи; під час літніх канікул - з 1 по 15 серпня за згодою дитини без присутності матері з її повідомленням про місце перебування дитини. Зазначене потрібно розуміти так: всі зустрічі батька з дитиною належить проводити без присутності матері. За згодою дитини належить проводити тільки довготривалі зустрічі батька з дитиною під час літніх канікул (з 1 по 15 серпня) з повідомленням матері про місце перебування дитини.». У заявку із невиконанням рішення суду боржником, він звернувся 24.07.2020 року на адресу державного виконавця із заявою про вжиття ним всіх можливих законних методів примусу і впливу на боржника ОСОБА_2 для повернення дитину батькові. За результатами розгляду заяви від 24.07.2020 року на його адресу надійшов лист від Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова від 30.07.2020 року № 25381, в якому вказано, що у державного виконавця відсутні правові підстави для накладання на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону, накладення арешту на майно боржника, у зв`язку з тим, що у боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) наявні поважні причини щодо невиконання рішення суду, а саме: боржник станом на 24.07.2020р. перебуває в розшуку поліцією». Однак, дане рішення державного виконавця, яке оформлене листом від 30.07.2020 року № 25381 він вважає незаконним і розцінює як свідоме нехтування та невиконання державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» та свідоме сприяння боржнику ОСОБА_2 у викрадені його сина і невиконанні рішення суду, що вступило в законну силу. Оскільки жодного гарантованого законного механізму впливу на викрадачку його сина і боржника по виконавчому провадженню № 55972496 ОСОБА_2 у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем не було вжито, що призвело до порушення прав боржника під час здійснення виконавчого провадження, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Стягувач у судовому засіданні скаргу підтримав та пояснення дав аналогічні викладеним до скарги. Додатково пояснив, що йому повернуто авансовий платіж у розмірі 3 672,00 грн. на його рахунок, а тому в цій частині скарни він відмовляється та просив таку вимогу не розглядати. В решті вимог скарги просив задоволити.

Представника органу державної виконавчої служби - Романяк Н.О. у судовому засіданні скаргу заперечив та повідомив, що у зв`язку з оголошенням у розшук боржника ОСОБА_2 були відсутні підстави для задоволення заяви стягувача від 24.07.2020 року. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» було направлено лист від 30.07.2020 року № 25381. При цьому, було стягувачу повернуто авансовий платіж у розмірі 3 672,00 грн. Просить відмовити у задоволенні решті вимог скарги.

Боржник повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливим розглянути скаргу у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення стягувача та представника органу державної виконавчої служби, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За умовами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст.448 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконанні Франківського ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №55972496 з примусового виконання виконавчого листа №465/7234/16-ц від 01.03.2018 року виданого Франківським районним судом м.Львова про «Встановити ОСОБА_1 наступні дні та години зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : перші та треті вихідні дні місяця з 10 години суботи до 20 години неділі; з 18 години кожного вівторка до 9 години середи; під час літніх канікул - з 1 по 15 серпня за згодою дитини без присутності матері з її повідомленням про місце перебування дитини. Зазначене потрібно розуміти так: всі зустрічі батька з дитиною належить проводити без присутності матері. За згодою дитини належить проводити тільки довготривалі зустрічі батька з дитиною під час літніх канікул ( з 1 по 15 серпня ) з повідомленням матері про місце перебування дитини.».

20.03.2018 року старшим державним виконавцем Франківського ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вітинським Т.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам.

20.03.2018 року та 27.03.2018 року старшим державним виконавцем Франківського ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вітинським Т.М. було здійснено виходи за адресою проживання боржника, з метою виконання рішення суду, однак за вказаною адресою боржник відсутній, з приводу чого складено акти від 20.03.2018 року та 27.03.2018 року.

29.03.2018 на адресу відділу надійшла заява стягувача про звернення до суду із подання державного виконавця про розшук боржника, у зв`язку із відсутністю інформації про фактичне місце проживання (перебування) боржника та дитини.

Оскільки місцезнаходження боржника та дитини невідоме, ІНФОРМАЦІЯ_4 державний виконавець, керуючись ст.ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України, на адресу Франківського районного суду м. Львова, скерував подання про розшук боржника.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.06.2018 року подання старшого державного виконавця Франківського ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про розшук боржника ОСОБА_2 задоволено.

Оголошено розшук ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Розшук боржника ОСОБА_2 доручено Франківському ВП ГУ НП у Львівській області.

Згідно з відповіді Франківському ВП ГУ НП у Львівській області вих. №7080/41/01-20 від 08.05.2020 року, що з 14.06.2018 року гр. ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошена в розшук працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області. Робоча справа №4440004 від 22.06.2018 року, та станом на 08.05.2020 року перебуває в розшуку за Франківським ВП ГУ НП у Львівській області, і на даний час проводяться розшукові міроприємства з метою встановлення місцезнаходження останньої.

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За положеннями ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій тощо.

Згідно з роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, суд при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, що 24.07.2020 року стягувач на адресу Франківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) звернувся із заявою, в якій просив винести постанову про накладення на боржника ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 штрафу у розмірі, визначеному частиною першої статті 75 цього Закону; винести постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі; надіслати до органу досудового розслідування (Франківського ВП ГУ НП у Львівській області) повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення; звернутися з поданням до про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та накласти арешт на все майно та банківські рахунки боржника ОСОБА_2 до моменту повернення сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьку та закриття ВП №55972496.

За результатами розгляду заяви стягувача від 24.07.2020 року на підставі Закону України «Про звернення громадян» була надана за підписом начальника В. Сіщука Франківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) від 30.07.2020 року № 25381 відповідь, в якій зазначено, що у державного виконавця відсутні правові підстави для накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону, накладення арешту на майно боржника, у зв`язку з тим, що у боржника наявні поважні причини щодо невиконання рішення суду, а саме: боржник станом на 24.07.2020 перебуває в розшуку у Франківському ВП ГУ НП у Львівській області.

А отже, з врахуванням всіх обставин справи, що є наявність поважних причин невиконання судового рішення боржником, оскільки остання перебуває у розшуку згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05.06.2018 року.

Відтак, у державного виконавця були відсутні правові підстави для накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону України, а як наслідок і застосування ч.4 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такі можливі після повторного невиконання без поважних причин боржником рішення.

Частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Разом з тим, суд вважає, що із змісту заяви вбачається, що така заява не є скаргою стягувача, яка б підлягала розгляду начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець відповідно до ч. 3 ст. 74 цього Закону, а тому стягувачу правомірно надана відповідь від 30.07.2020 року № 25381 на підставі Закону України «Про звернення громадян».

Інших доводів незаконності вказаних дій державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в самій скарзі стягувачем зазначено.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та на підставі наданих суду доказів, суд прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 258-261, 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , з участю: Франківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) та боржника ОСОБА_2 на рішення державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Повний текст ухвали складено - 18.11.2020 року.

Суддя Мартинишин М.О.