Пр.№4-с/756/177/20
У Х В А Л А

12 листопада 2020 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря Дуб В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві Гаркавенко Анни Валеріївни,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2020 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м.Києві Гаркавенко А.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника, постанови про розшук майна боржника та постанови про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 51641516.

В обгрунтування скарги зазначив, що на підставі виконавчого листа № 2-1617/2011 від 19.04.2011, виданого Оболонським районним судом м. Києва 21.12.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної телекомпанії України матеріальної шкоди в розмірі 78993,52 грн., державним виконавцем Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м.Києві Гаркавенко А.В. 14.07.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51641516. Цього ж дня державним виконавцем Гаркавенко А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. В подальшому, в межах виконавчого провадження № 51641516, державним виконавцем Гаркавенко А.В. 17.07.2018 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 ; 04.06.2019 - постанову про розшук майна боржника; 17.08.2020 - постанову про арешт коштів боржника. Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2016 винесена з порушенням закону, і, як наслідок, усі інші постанови, оскільки він дану постанову не отримував, не був обізнаний про наявність виконавчого провадження, він зареєстрований та мешкає за іншою адресою, ніж зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження. Окрім того, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1617/2011 від 19.04.2011, виданого Оболонським районним судом м. Києва 21.12.2012, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на момент видачі виконавчого листа) становив один рік і закінчився 28.06.2013. В зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець був зобов`язаний відмовити у відкритті виконавчого провадження. Проте, в порушення вказаної норми закону, державний виконавець Гаркавенко А.В. 14.07.2016 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, а також усі інші постанови, які також є неправомірними, оскільки винесені в межах виконавчого провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа, строк пред`явлення якого до виконання пропущено.

08.10.2020 до суду надійшли заперечення державного виконавця Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м.Києві Гаркавенко А.В. на скаргу, в якмх остання просила у задоволенні скарги відмовити з тих підстав, що виконавчий лист № 2-1617/2011 від 19.04.2011, виданий Оболонським районним судом м. Києва 21.12.2012, неодноразово пред`являвся стягувачем до виконання. Постановою державного виконавця від 23.05.2016 ВП №37343582 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, тобто строк його пред`явлення до виконання перервався та, починаючи з 23.05.2016 строк пред`явлення вказаного виконавчого листа почався спочатку. Черговий раз стягувачем виконавчий лист пред`явлено до виконання 01.07.2017, а виконавче провадження відкрито 14.07.2016, тобто в межах встановлено законом строку. Вказані обставини спростовують твердження заявника про пропуск стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання та, як наслідок, наявність підстав для визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови відкриття виконавчого провадження протиправними. У зв`язку з тим, що оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена згідно з вимогами законодавства, яке діяло на час вчинення вказаної виконавчої дії, та не підлягає скасуванню, рішення суду боржником до теперішнього часу не виконане, борг не сплачено, відсутні підстави для скасування постанов про арешт майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника, про розшук майна боржника та про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 51641516.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явились, їх неявка, згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст скарги та додані до неї документи, заперечення на скаргу, суд приходить до наступного.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України (ст.ст. 447-453).

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Оболонському РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-1617/2011 від 19.04.2011, виданий Оболонським районним судом м. Києва 21.12.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної телекомпанії України матеріальної шкоди в розмірі 78993,52 грн.

Державним виконавцем Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м.Києві Гаркавенко А.В. 14.07.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51641516.

Цього ж дня, 14.07.2016, державним виконавцем Гаркавенко А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

В подальшому, в межах виконавчого провадження № 51641516, державним виконавцем Гаркавенко А.В. 17.07.2018 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 ; 04.06.2019 винесено постанову про розшук майна боржника; 17.08.2020 - постанову про арешт коштів боржника.

Крім того, встановлено, що виконавчий лист № 2-1617/2011 від 19.04.2011, виданий Оболонським районним судом м. Києва 21.12.2012, вже пред`являвся раніше для примусового виконання та постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м.Києві Романенко Ю.С. від 23.05.2016 (ВП №37343582) вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження) виконавчі документи за загальним правилом можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

При цьому, згідно зі ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження)строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі

повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Як вбачається з відмітки, проставленої на виконавчому листі № 2-1617/2011 від 19.04.2011, останній вже повертався стягувачу постановою державного виконавця від 23.05.2016 на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, тобто у звязку з тим, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Тобто, строк пред`явлення виконавчого листа перервався 23.05.2016.

Повторно виконавчий лист № 2-1617/2011 від 19.04.2011 пред`явлений стягувачем до виконання 01.07.2016, а виконавче провадження відкрито 14.07.2016.

Таким чином, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання стягувачем не пропущено, оскаржувана постанова від 14.07.2016 про відкриття виконавчого провадження винесена в межах строку, встановленого Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, а тому відсутні підстави для її скасування.

У статті 129-1 Конституції України зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частина 1 ст. 18 Закону визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Враховуючи, що стягувач звернувся до відділу державної виконавчої служби в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, інших підстав, які б перешкоджали відкриттю виконавчого провадження, судом не встановлено, рішення суду до теперішнього часу боржником ОСОБА_1 не виконане, суд вважає, що оскаржувані постанови державного виконавця Гаркавенко А.В. про арешт майна боржника від 14.07.2016, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 17.07.2018, про розшук майна боржника від 04.06.2019 та про арешт коштів боржника від 17.08.2020, винесені в межах виконавчого провадження № 51641516, є законними, державний виконавець діяла в межах чинного законодавства та наданих їй повноважень.

За вказаних обставин у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447, 449-453, 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві Гаркавенко Анни Валеріївни - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М.Майбоженко