Провадження №2/523/4864/20
У Х В А Л А

"20" листопада 2020 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: Одеська область, Роздільнянський район, с. Степове, провулок Одеській) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В інтересах та від імені ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, звернувся представник позивача адвокат Соловйов Дмитро Ігорович. В обґрунтування позову адвокат зазначив, що 13 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, однак, адвокатом зазначено, що шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу є неможливим. На підставі чого просить шлюб зареєстрований між сторонами по справі розірвати.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суддя дійшов до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

В постанові Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, чітко випливає з ч.1ст.110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму СК України, суд враховує, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 4ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву адвоката позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана представником позивача, слід повернути позивачу.

Керуючись ст. ст.ст.105,110 СК України, п. 1 ч. 4 ст.185, 260, 353 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: