У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 653/3770/18

провадження № 61-12054 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 14 липня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Волна» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , звернулася до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до ПАТ «Волна» про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок АДРЕСА_1 ) за набувальною давністю.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня

2019 року відмовлено в задоволенні позовуОСОБА_1 до ПАТ «Волна» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

02 березня 2020 року ОСОБА_2 , діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року в даній справі.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, для надання клопотання про поновлення строку на подання заяви.

02 квітня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надано клопотання про поновлення строку на перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Клопотання обґрунтовано тим, що після отримання 26 червня 2019 року інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якої вбачається, що право власності ПАТ «Волна» на спірне майно (житловий будинок АДРЕСА_1 ) припинено 03 травня 2018 року, ОСОБА_1 оскаржувала в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, а в подальшому і оскаржувала в касаційному порядку ухвалу Херсонського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на відповідне рішення суду. Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, і дану ухвалу касаційного суду заявник отримала лише 25 січня 2020 року. В подальшому ОСОБА_1 намагалася зареєструвати право власності на спірний будинок, однак отримала від державного реєстратора довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21 лютого 2020 року, з якої вбачається, що відомості про право власності ПАТ «Волна» на спірне майно в реєстрі відсутні. У зв`язку із цим 02 березня 2020 року представником ОСОБА_1 було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року відмовлено у поновленні строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинамирішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року у даній справі, а заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року за нововиявленими обставинами, залишено без розгляду.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 14 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року залишено без змін.

06 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 14 липня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не надали належної правової оцінки доказам, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 серпня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 06 жовтня 2020 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали, у встановлений судом строк,ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу від 02 квітня 2020 року про відмову у поновленні процесуального строкудля подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду від 14 березня 2019 року та залишення без розгляду вказаної заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції в постанові від 14 липня 2020 року, виходив із того, що про наявність обставин, які заявник вважає підставою для перегляду рішення, остання була обізнана з 26 червня 2019 року, однак до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами звернулася лише 02 березня 2020 року, тобто з порушення строків, встановлених у статті 424 ЦПК України. При цьому, суд також зазначив, що оскарження в апеляційному та касаційному порядку судових рішень не позбавляло ОСОБА_1 можливості звернутися до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в установлений законом строк.

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленими судами на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів.

Суди попередніх інстанцій установили, щорішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Волна» про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно (житловий будинок АДРЕСА_1 ).

На вказане рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, до якої, зокрема, нею було додано інформаційну довідку від 24 червня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в якій зазначено про припинення права власності ПАТ «Волна» на спірне нерухоме майно 03 травня 2018 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказану ухвалу Херсонського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року.

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 повторно отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного нерухомого майна.

02 березня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2., до суду першої інстанції подано заяву про перегляд рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної в пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України, може бути подано учасником справи протягом 30 днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судами та не заперечується заявником касаційної скарги, про наявність обставин, які вона вважає підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, остання була обізнана з 26 червня 2019 року, однак до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявник звернулася лише 02 березня 2020 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку.

Разом із цим, судами в оскаржуваних рішеннях обґрунтовано враховано, що подавши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами з пропуском строку, заявником не було підтверджено належними доказами поважність причин пропуску зазначено строку, тобто наявності обставин, які не залежать від волі заявника та які б об`єктивно унеможливлювали вчинення нею відповідної процесуальної дії (подання заяви) у встановлений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржуваних рішень, дійшли обґрунтованого та законного висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку та залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року.

Доводам касаційної скарги, які є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, апеляційний суд надав належну оцінку, висновки суду апеляційної інстанції є достатньо аргументованими, а тому Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Зазначені у касаційній скарзі інші аргументи Верховний Суд вважає необґрунтованими та виключно суб`єктивними судженнями заявника, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами в оскаржуваних рішеннях.

Із змісту касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 14 липня 2020 року.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 рокута постанову Херсонського апеляційного суду від 14 липня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Волна» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов