Справа № 308/9095/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 25.04.2015 року уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 25.04.2015 року складено відповідний актовий запис за №09.

Вказує, що від даного шлюбу народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що подружні стосунки між чоловіком та дружиною припинилися, подружжя не проживає однією сім`єю більше пів року, подальше фактичне проживання однією сім`єю є неможливим і порушує принцип добровільності шлюбу, гарантований ч. 1 ст. 24 СК України.

За таких обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 25.04.2015 року, між ним та ОСОБА_2 , розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Подав суду заяву, відповідно до якої просить не застосовувати заходи до примирення подружжя за ст. 111 СК України, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. При цьому подала заяву, згідно з якою не вбачає доцільності застосування заходів до примирення подружжя за приписами ст. 111 СК України, визнає позовні вимоги на підставі ст. ст. 49 та 206 ЦПК України, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про задоволення позову, розглянувши справу за її відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з оригіналу свідоцтва серії НОМЕР_1 від 25.04.2015 року про шлюб, 25.04.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ) було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 25 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис за №09.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 березня 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, встановлено, що у шлюбі сторін у справі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 .

Приписами ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнає позов, сторони не наполягають на вжитті судом заходів до примирення подружжя за положеннями ст. 111 СК України, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, через різні характери. Спільне життя та збереження шлюбу з ОСОБА_2 суперечить інтересам позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання однією сім`єю подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України, 2, 13, 82, 206, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 25.04.2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище дружини - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано виконавчим комітетом виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №09 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останній судовий збір, що становить 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 19.11.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк