Справа № 136/450/20
провадження № 2/136/127/20
РІШЕННЯ

іменем України

"06" листопада 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участю секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач), третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, з вимогою визнати за позивачем право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку № НОМЕР_1 , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач, будучи спадкоємцем першої черги спадкування, як дочка спадкодавця, спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса в межах визначеного законодавцем строку, інші спадкоємці відсутні, утім вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець за життя не завершив процедури приватизації та не отримав правовстановлюючого документа, що послугувало підставою для відмови нотаріусу у видачі на ім`я позивача нотаріального акту та приводом для звернення до суду з даним позовом.

Позивач на підтвердження своїх вимог наводить наступні документи: копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копію протоколу зборів працівників і пенсіонерів САТ «Турбівське»; копію розпорядження голови Липовецької РДА Вінницької області та додатку до розпорядження; постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а також копії інших документів на підтвердження факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25.03.2020 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання та встановлено строк для подання відповідачам відзиву.

Відповідачем відзиву до суду не подано, однак 30.03.2020 та 20.10.2020 канцелярією суду було одержано заяви представника відповідача з проханням розглянути справу за його відсутності, а також про визнання позову проти задоволення якого він не заперечує.

Представник третьої особи подав 13.04.2020 до канцелярії суду пояснення на позовну заяву, відповідно до яких поклався на розсуд суду, при цьому додатково зазначив, що відповідно до норм ЦК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розділ X Перехідних положень ЗК України у який було внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) здійснюється органом місцевого самоврядування, тому Головне управління не є розпорядником земельних (часток) паїв, позовні вимоги є такими, що не впливають на права та інтереси Головного управління.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, однак 13.07.2020 та 06.11.2020 канцелярією суду було одержано заяву представника позивача з проханням про розгляд справи за їх відсутності, а також про підтримання позову, який просив задовольнити. Разом з тим 13.07.2020 канцелярією суду було одержано клопотання представника позивача з проханням витребувати матеріали спадкової справи до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 13.07.2020 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано з нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна майна ОСОБА_2 .

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторонни не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 22.11.2006 (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно протоколу зборів працівників та пенсіонерів САТ «Турбівське» Кіровського відділення від 23.05.2005 ОСОБА_2 значиться у списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території САТ «Турбівське» Приборівської сільської ради (а.с.15 з обох сторін). Згідно додатку до розпорядження голови Липовецької РДА Вінницької області №272 від 30.09.2008 ОСОБА_2 значиться у списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 , площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в поря (а.с. 17). Таким чином до складу спадшини ОСОБА_2 увійшло право на земельну ділянку № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Факт родинних відносин позивача із ОСОБА_2 підтверджено її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07.06.1973 згідно якого останній записаний у графі як «батько» (а.с. 13). Позивач в межах визначеного законодавцем строку звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту про прийняття спадщини (а.с.с. 2). Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи, які мають право на обов`язкову частку на майно за законом, відсутні. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/114 від 18.02.2020 було відмовлено у видачі на ім`я позивача нотаріального акту на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, після смерті ОСОБА_2 , оскільки заявником не було надано правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с. 18). Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту її прав у судовому порядку.

Суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку № НОМЕР_1 , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходить з наступних мотивів та норм права.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності певних юридичних фактів у їх сукупності. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку (лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Аналізуючи зібрані у справі докази у контексті правових норм регулювання даного предмета спору, суд дійшов висновку, що позивач набула право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яка увійшла до складу спадкової маси.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджені належними та допустимими доказами, а їх взаємний зв`язок є достатнім для констатації факту порушення прав позивача.

Разом з тим, представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, а у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) до Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: вул. Некрасова, буд. 24, с. Приборівка, Липовецький р-н., Вінницька обл., код ЄДРПОУ - 04329122), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Келецька, буд. 63, м. Вінниця, Вінницька обл., код ЄДРПОУ - 39767547) про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку № НОМЕР_1 , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7705 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко