Справа № 303/7331/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В.,Джуги С.Д.,

за участі секретаря: Купар Л.В.,

за участі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третьої особи: Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третьої особи: Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, до складу якого входить будинок АДРЕСА_1 . Так як мати позивачки, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , то вона є єдиною спадкоємицею за законом. У встановлений законом термін та порядок, вона звернулася до державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не подала документів, які посвідчують право власності на житловий будинок.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

На вказане рішення суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, зазначає, що суд приймаючи рішення не встановив коло спадкоємців, чим порушив його права апелянта.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відкривши апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , апеляційний суд рахував, що вона звернулась до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

В той же час, апеляційним судом встановлено, що згідно паспорту ОСОБА_3 прописаний в АДРЕСА_2 , з 01.08.1995 року.(а.с.48).

Відповідно акту Великолучівської сілької ради від 16.06.2020 року, щодо встановлення проживаючих осіб за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що апелянт ОСОБА_3 проживав без реєстрації з січня 1999 року до 2000 року. Також зареєстрована позивач - ОСОБА_1 (а.с. 53).

Колегія відхиляє цей доказ, як такий, що поданий на підтвердження права особи на спадкування, оскільки вказаний Акт складений більш ніж через 20 років після смерті спадкодавця, підписаний невідомими особами і затверджений новим сільським головою 16.16.2020 року.

Викликає сумнів той факт, що в Акті зазначений період проживання апелянта в спірному будинку саме на момент смерті батька та відсутність подальших дій щодо прийняття спадщини.

Натомість, в матеріалах справи містяться довідки про те, що ОСОБА_1 на момент смерті батька проживала в його будинку та була зареєстрована одна. (а.с. 11 - 12).

Таким чином, колегія вважає, що в силу приписів Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, ОСОБА_3 не проживав, не був зареєстрований і фактично не прийняв спадщину за померлим батьком.

Відповідно до частини третьої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналіз процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

В судовому засіданні апеляційного суду з`ясовано, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки не вирішувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України - про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Зважаючи на викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , слід закрити.

Керуючись ст. 362 ч. 1 п. 3, ч 2, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третьої особи: Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно -закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 18 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді