04.11.2020 Справа № 331/2686/15-ц
Провадження № 4-с/331/26/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою про визнання дій та бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов`язання вчини певні дії.

В обґрунтування скарги зазначено, що 24 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя розглянув справу 331/2686/15 за позовом ОСОБА_1 (Стягувач) до приватного нотаріуса Запорізької міської нотаріального округу Сенченка Валерія Михайловича (Боржник) про визнання нотаріальної дії неправомірною та стягнення компенсації за моральне шкоду. Суд вирішив стягнути с приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округа Сенченка Валерія Михайловича на користь ОСОБА_1 па відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень; стягнути з приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченка Валерія Михайловича на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді професійно-правничої допомоги у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень; стягнути з приватного нотаріуса Запорізької о міського нотаріального округу Сенченка Валерія Михайловича на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок гри) гривні 60 копійок.

Рішення набрало законної сили 15.10.2019 р.

Виконавчий лист був виданий, 04.11.2019 р. наданий до Олександрівського ВДВС на виконання.

07.11.2019 р. державним виконавцем Новіковою Іриною Олександрівною (яка в березні 2020 року звільнилась) прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження за № ВП 60511573.

Станом па теперішній чає рішення суду не виконано.

25.06.2020 стягувач ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження га та вх оді ознайомлення були встановлені наступні порушення:

1. Державним виконавцем був зроблений запит за персональними даними іншого Боржника. Внаслідок чого ДФС надала відповідь не коректно. Тому в порушення п.2 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» не 6ули своєчасно накладені арешти на рахунки Боржника. Доказом чого є відповідь Державної Фіскальної служби (надалі - ДФС) від 14.11.2019 21:42:12 № на запит державного виконавця від 13.11.2019 16:17:34 № 68133247 до ДФС про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, де в параметрах запиту зазначений інший ІПН Боржника та ПІБ іншого Боржника.

Натомість після неодноразових звернень до державного виконавця було встановлено, що у Боржника в наявності є 5 рахунків у банках:

AT «УкрСиббанк» НОМЕР_1 ;

АТ «УкрСиббанк» UA1 НОМЕР_2 ;

AT «УкрСиббанк» НОМЕР_3 ;

АТ «УкрСиббанк» НОМЕР_4 ;

АТ «Райффайзен банк Аваль» НОМЕР_5 .

У Постанові про арешт Боржника від 29.04.2020 значиться, що державним виконавцем Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжі Семеновою Тетяною Володимирівною було встановлено у Боржника (згідно відповіді ДФС) вишеперелічені 5 банківських рахунків.

Лише 29.04.2020 державним виконавцем було накладено арешти на рахунки Боржника, що дало можливість Боржнику зняти грошові кошти зі своїх розрахункових рахунків.

Державним виконавцем не було встановлено наявність рухомого майна. Не був здійснений опис та перевірка майнового стану Боржника.

Згідно з п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану Боржника у 10-деіший строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків Боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна Боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи Боржника.

Згідно з п. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності і у Боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне Боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно Боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти Боржника.

Доказом відсутності грошових коштів є лист - повідомлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 29.04.2020 №190162 про те, що арешт був накладений на суму 127 144. 16 грн., але залишок коштів (980) є недостатнім для виконання постанови про арешт коштів Боржника. Станом на теперішній час державшій виконавець не здійснив вихід за місцем проживання та здійснення підприємницької діяльності Боржника та не описав рухоме майно.

Згідно з п. 1 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно Боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать Боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне Боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати Боржнику.

Державний виконавець має право офіційно звернутися до всіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, які у встановлений ним строк повинні надати йому безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень, що також можуть бути використані для розшуку майна.

Однак, державним виконавцем також не було здійснено пошук майна, що знаходиться в спільній сумісній власності Боржника.

Також не була застосовані інші превентивні заходи в зв`язку з неправомірністю дій Боржника.

Згідно з п. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин Боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на Боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення Боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин Боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення Боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Також, згідно з п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення Боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду Боржника - фізичної особи чи керівника Боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Що також не було зроблено.

Посилаючись на вищенаведені обставини, скаржник ОСОБА_1 просить суд: визнати незаконною діяльність та бездіяльність начальника Олександрівського відділ) державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Чорноуса Валентина Миколайовича щодо:

- несвоєчасного накладення арешту на розрахункові рахунки Боржника ОСОБА_2 , що дало можливість Боржнику вивести грошові кошти зі своїх банківських рахунків;

- не проведення пошуку та опису рухомого майна Боржника - ОСОБА_3 за місцем проживання (реєстрації) та здійснення підприємницької діяльності;

- не проведення пошуку рухомого та нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності Боржника - ОСОБА_3 ;

- не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду Боржника - ОСОБА_3 за межі України;

- не прийняття постанови про накладення на Боржника - ОСОБА_3 штрафу з попередженням про кримінальну відповідальність.

Зобов`язати начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Чорноус Валентина Миколайовича вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від «24» січня 2010р. у справі № 331/2686/15-ц, а саме:

- провести пошук та опис рухомого майна Боржника ОСОБА_3 за місцем проживання (реєстрації) та здійснення підприємницької діяльності.

- провести пошук рухомого та нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності Боржника - ОСОБА_3 :

- звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_3 за межі України;

- прийняти постанову про накладення на Боржника - ОСОБА_3 штрафу з попередженням про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 скаргу підтримала.

Державний виконавець Олександрівського відділу ДВС Семенова Т.В. в судовому засіданні проти скарги заперечувала, надала суду письмові пояснення.

Нотаріус Сенченко В.М. надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані матеріали виконавчого провадження ВП № 60511573, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.11.2019 року до Олександрівського відділу ДВС надійшов виконавчий документ № 2/331/42/2019 від 01.11.2019 року виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченка В.М. на «користь ОСОБА_1 , на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн., судові витрати у вигляді професійно-правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн., судовий збір 243,60 грн.

07.11.2019 року у відповідності до ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

07.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно отриманих електронних відповідей ПФУ та ДПС боржник пенсію не отримує, за цивільно-правовими угодами не працює. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - за боржником не зареєстровані. Згідно відповіді про зареєстровані транспортні засоби а МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

25.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. При цьому, арешт на кошти накладено помилково на рахунок боржника за іншим виконавчим провадженням № 60601435.

13.08.2020 року в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про скасування постанови про арешт коштів боржника від 25.11.2019 року, оскільки арешт накладено помилково на рахунок боржника за іншим виконавчим провадженням №60601435.

Згідно отриманої відповіді ДПС боржника має наявні відкриті рахунки.

29.04.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, 26.05.2020 року надійшла відповідь з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» про арешт коштів. Відповідь з АТ «УКРСИББАНК» не надійшла.

16.07.2020 року державним виконавцем направленні платіжні вимоги до установи банку AT «УКРСИББАНК». 22.07.2020 року до відділу надійшла відповідь про те, що рахунки закрито.

16.07.2020 року державним виконавцем направленні платіжні вимоги до установи банку AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» , за якими з рахунку боржника списано 286,86 грн.

Відповідно до розпорядження державного виконавця 286,86 грн. були перераховані на витрати виконавчого провадження.

16.07.2020 року було здійснено виїзд на територію, за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі та адреса реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , за якою боржник підприємницьку діяльність не здійснює, рухоме майно, яке належить боржнику не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця.

16.07.2020 року зроблено виклик державного виконавця Сенченку В.М..

28.07.2020 року ОСОБА_3 з`явився до відділу ДВС, надав письмові пояснення з приводу невиконання виконавчого документу, де зазначив, що нотаріальна діяльність була припинена у зв`язку з рішенням суду, інших доходів боржник він має.

Державним виконавцем накладено обтяження на рухоме майно боржника та накладено обтяження на нерухоме майно боржника.

31.07.2020 року винесено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, справа знаходиться на розгляді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

01.10.2020 року до відділу надійшла відповідь щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис № 2407 від 09.08.1973 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - за ОСОБА_6 не зареєстровані. Згідно відповіді про зареєстровані транспортні засоби а МВС відсутні дані про зареєстровані за ОСОБА_6 транспортні засоби.

04.09.2020 року було здійснено виїзд на територію, за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі та адреса реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , за якою встановлено, що майно яке належить боржнику для погашення заборгованості відсутнє, боржником надано договір оренди від 05.01.2017 року, наявне майно належить орендодавцю, про що вказано в акті державного виконавця. Боржником надано декларацію.

04.09.2020 року державним виконавцем направлені вимоги в банки щодо наявності та стану рахунків боржника, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Згідно наданих відповідей боржник не є клієнтом жодного з перелічених у вимозі банків.

21.09.2020 року державним виконавцем направлено запити до органів, які реєструють майно боржника.

Згідно наданих відповідей у боржника відсутні записи щодо:

- суден;

- реєстрації земельних ділянок на території м. Бердянськ та Бердянського району;

- земельних ділянок на території м. Мелітополя та Мелітопольського району;

- власників пакетів голосуючих акцій акціонерних товариств.

Станом на 03.11.2020 року згідно отриманих електронних відповідей ПФУ та ДПС боржник пенсію не отримує, за цивільно-правовими угодами не працює. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - за боржником не зареєстровані. Згідно відповіді про зареєстровані транспортні засоби а МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно з п. 9 ч. 1 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частинами 1-2, статті 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»,заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 1,2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено наступні обов`язки виконавця: виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною третьою цієї ж статті виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження наділено наступними правами:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вивченням матеріалів виконавчого провадження ВП № 60511573 встановлено, що здійснені державним виконавцем дії, спрямовані на примусове виконання рішення Жовтневого районного суду (справа № 331/2686/15-ц) не є достатніми, а тому, скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 255, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) незаконною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за матеріалами виконавчого провадження № 60511573 щодо несвоєчасного накладання арешту на розрахункові рахунки ОСОБА_3 .

Зобов*язати державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за матеріалами виконавчого провадження № 60511573 вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2019 року у справі № 331/2686/15-ц.

В задоволенні решти скарги-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко