Справа № 310/8574/20
2-н/310/958/20
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дністрян О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» заборгованості по оплаті винагороди за цивільно-правовим договором підряду, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» заборгованості по оплаті винагороди за цивільно-правовим договором підряду, в якій просила стягнути з ПрАТ «Приазовкурорт» на її користь суму боргу в розмірі 9400,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами пункту сьомого частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За ставкою, встановленою пп. 4-1 п. 1 ч. 2 цієї статті, розмір судового збору за подання заяви про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні. Отже, розмір судового збору за даною заявою становить 210,20 грн.

Разом із тим, заявником судовий збір не сплачено, та до заяви документа про його сплату не додано, чим порушено вимоги п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Натомість, у заяві заявник зазначив, що звертається з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, у даному випадку заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором підряду, що не є заборгованістю по заробітній платі. Отже, заявник не звільнений від сплати судового збору.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163цього Кодексу.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 статті 165 ЦПК України, роз`яснивши заявникові, що відмова у видачі судового наказу з цієї підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення підстав, що слугували причинами відмови у видачі судового наказ.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» заборгованості по оплаті винагороди за цивільно-правовим договором підряду.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачу судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.М. Дністрян