Провадження № 2/761/1341/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарях Пірак М.В, Буцан Р.О.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 04.08.2016 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. Так, позивач передав у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання забезпечувати відчужувача утриманням довічно на умовах договору. Набувач зобов`язався довічно фінансово утримувати позивача , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. При цьому сторони домовились, що грошове утримання складається з одноразового платежу у розмірі 87 000,00 грн. та щомісячних платежів у розмірі 1 000,00 грн. Крім того, відповідач зобов`язався щомісяця разом або окремо сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановленими відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того з ким вони укладені. Кошти на оплату комунальних послуг повинні надаватися відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. ОСОБА_3 отримував від ОСОБА_5 1000,00 грн. за кожен місяць починаючи з дати укладення договору до лютого 2019 року. З лютого по травень набувач не сплачував обов`язкові платежі, а також відповідачем не сплачувались комунальні послуги за весь час дії договору. Комунальні послуги позивач сплачує самостійно. Отже наявне порушення умов договору довічного утримання, що тягне за собою розірвання цього договору на підставі рішення суду, оскільки такий договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання своїх обов`язків. За таких обставин представник позивача просить визнати розірвати договір довічного утримання від 04.08.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1445, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Провадження у справі було відкрито 23.07.2019 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача не скористався правом надати відзив на позов. Натомість долучив до матеріалів справи розписки про отримання ОСОБА_3 грошових коштів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити у задоволенні вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку вважає що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 04 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

За умовами спірного договору ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого взяв на себе обов`язок забезпечувати позивача утриманням довічно на умовах цього договору.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно, відповідно до ст. 744 ЦК України.

Так, згідно до п. 7 договору, ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення його життєвих потреб. Сторони домовились, що грошове утримання складається з одноразового платежу у розмірі 87 000,00 грн., та щомісячних платежів у розмірі 1 000,00 грн. на місяць. Сторони домовились, що щомісячне грошове утримання буде надаватися відчужувачу шляхом банківського поштового переказу, або готівкою під розписку.

Крім зазначеної суми, відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно разом або окремо сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановленими відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). Кошти на оплату комунальних послуг повинні щомісячно надаватись відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку (п. 7 договору).

Також сторони визначили, що істотними умовами цього договору вважатимуться щомісячні платежі, одноразовий платіж та довічне право на проживання відчужувача у квартирі (п. 14 договору).

Представник позивача вказує, що з лютого по травень 2019 р. набувач не сплачує щомісячний платіж в розмірі 1 000,00 грн., а також комунальні послуги за весь період дії договору.

В свою чергу представник відповідача вказує, що умови договору виконувались належним чином.

Так, в судовому засіданні не заперечувалось представником позивача та безпосередньо ОСОБА_3 на виконання укладеної з відповідачем угоди, грошові кошти передавались представником ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_6 .

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що передавав позивачу кошти за домовленістю.

Як свідчать долучені до матеріалів копії розписок, і їх існування не заперечувалось позивачем, ОСОБА_3 було отримано за договором довічного утримання з 09.08.2016 р. до 09.02.2019 р. включно.

Так, за поясненнями ОСОБА_7 , опитаної в якості свідка, відповідач не виконує умови договору довічного утримання, укладеного з ОСОБА_4 , оскільки чоловік не турбується про позивача, ОСОБА_3 самостійно сплачує за комунальні послуги.

Разом з тим, на думку суду, зазначене не спростовує доводів сторони відповідача щодо виконання умов договору з огляду на наявність розписок на суму від 1150,00 до 1400,00 грн. та положень п. 7 договору.

Також матеріали справи містять квитанцію про перерахування відповідачем позивачу суми у розмірі 6 090, 00 грн. 27.06.2019 р.

Твердження представника позивача про те, що дана сума була перерахована ОСОБА_3 відповідачем вже після подачі позову, а тому не може бути прийнята до уваги, на думку суду не заслуговує на увагу, оскільки провадження у даній справі відкрито 23.07.2019 р. та оголошення про виклик ОСОБА_4 в судове засідання розміщено на офіційному сайті судової влади - 25.09.2029 р.

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:м1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це визначено ст. 526 ЦК України.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З огляду на вищенаведене, обставини встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено обставин, з якими чинне законодавство України передбачає розірвання договору довічного утримання, а тому приходить до висновку про можливість відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 353-357 ЦПК України, 525,744,751 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утриманнязалишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: