Ухвала

16 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 501/2481/15

провадження № 61-15351св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Незалежна профспілка працівників порту, Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 квітня 2016 року у складі судді Журавля П. І. та постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. Г., Сєвєрової Є. С.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (далі - ДП «ІМТП»), правонаступником якого є Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:Незалежна профспілка працівників порту, Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання наказів директора ДП «ІМТП» від 26 січня 2015 року №33 та № 46/0, «Про переміщення працівників підприємства» в частині переміщення та наказу від 29 квітня 2015 року № 247-О про переміщення незаконними та їх скасування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 квітня 2016 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 липня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у серпні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Згідно зі статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:Незалежна профспілка працівників порту, Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання наказів про переміщення працівника незаконними та їх скасування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 квітня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 25 листопада 2020 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний