УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №640/15510/15-ц (6/953/373/20) за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), стягувач ПАТ «Дельта Банк» (, місце знаходження: 61001, м.Харків, пр..Гагаріна, 1), боржник ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно до якої просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №57114661, яке відкрите Приватним виконавцем Бабенко Дмитром Анатолійовичем на підставі виконавчого листа №640/15510/15-ц від 05.07.2016 виданого Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу за кредитним договором №0312/1007/98 від 30.10.2007 в розмірі 181 648,88 грн. про що винести відповідну ухвалу суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконання рішення Київського районного суду міста Харкова було 05.07.2016 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу за кредитним договором 0312/1007/98 від 30.10.2007 в розмірі 181 648,88 грн. Стягувач ПАТ «Дельта Банк» пред`явив зазначений виконавчий лист до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., який 31.08.2018 відкрив виконавче провадження №57114661.

11.09.2019 між заявником, ОСОБА_1 (Покупцем) та ПАТ «Дельта Банк» (Продавцем) було укладено договір №1905/К купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність права вимоги до Позичальника ОСОБА_3 та поручителів - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за кредитним договором 0312/1007/98 від 30.10.2007.

Враховуючи викладене, стягувач у виконавчому провадженні № 57114661 ПАТ «Дельта Банк» підлягає заміні на нового - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (т.2 а.с.130).

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно змісту ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2015 у справі №640/15510/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ПАТ "Дельта Банк" (Р/р 373980009, МФО 380236, код за ) заборгованість за кредитним договором №0312/1007/98-162 у сумі 181648 грн. 88 коп. (т.1 а.с.58).

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

22.06.2016 представником ПАТ «Дельта Банк» було отримано виконавчі листи на виконання рішення суду по справі №640/15510/15-ц (а.с.60).

31.08.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області бабенко Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа №640/15510/15-ц виданого 05.07.2016 (т.2 а.с.125-126).

11.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір №1905-К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі за №753 (т.2 а.с.126 на звороті-127).

Відповідно до п.1.1. Договору за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність права вимоги , які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема, право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (надалі-Боржники), які виникли за укладеними договорами (надалі Укладені договори) та/або на інших підставах наведених у додатку №1 до цього Договору.

Згідно п.1.2 Договору, Покупець сплачує Продавцю за Права вимоги грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Права вимоги вважаються переданими Покупцю з моменту підписання цього Договору.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Виходячи з положення ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч.1 ст.512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.1-3 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, пунктом 1.2 Договору передбачено, що Покупець сплачує Продавцю за Права вимоги грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Сторони домовились, що за продаж прав вимоги за цим Договором Покупець сплачує Продавцю грошові кошти у розмірі 50 698,54 грн. (Ціна договору). Ціна договору сплачується Покупцем Продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Покупець.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором купівлі-продажу прав вимоги на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором.

Наведена обставина є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14 та у Постанові Верховного суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.1.2 Договору №1905-К від 11.09.2019, що в свою чергу свідчить про те, що заявник не набув усіх прав кредитора за Основними договорами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 81, 260, 261, 263, 353, 442, 446 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Дельта Банк», боржник ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя Колесник С.А.