ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2895/19 Номер провадження 22-ц/814/1964/20Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Ткаченко Т.І.

за участю: представника позивача адв. Репало Д.О.

представника відповідача - Яловець М.А.

представників третьої особи - Балабанова Л.К., Кошової А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЛІР» в особі представника - адвоката Репало Дениса Олександровича

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 червня 2020 року (повний текст складено 03.07.2020 року)

по справі за позовом Приватного підприємства «ЛІР» до Управління Держпраці у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування актів форми Н-1 та Н-5 від 08.05.2019 року.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ПП «ЛІР» звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 08 травня 2019 року Управлінням Держпраці у Полтавській області (далі - Управління) надано Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 лютого 2019 року о 09 год. 55 хв. на ПП «ЛІР» за формою Н-1 та Н-5.

Зазначають, що ПП «ЛІР» категорично не погоджується з відомостями, зазначеними у вказаних вище актах, з тих підстав, що, з ОСОБА_1 було укладено саме цивільно-правовий договір №20 від 01.02.2019 року, що є договором підряду, тому він не входить до штату працівників підприємства та не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку замовника, а сам організовує процес виконання робіт і зобов`язаний виконати усі роботи у повній відповідності до технічної документації. Факт надання відповідних послуг з боку підрядника засвідчується актами приймання-передачі наданих робіт, а факт оплати за виконані роботи - касовими ордерами, при цьому сам факт оплати не оспорюється жодною зі сторін.

Вказують, що опоряджувальні та огороджувальні роботи на 5 поверсі тривали лише у день настання нещасного випадку і, враховуючи, що цей поверх було закрито для закінчення облаштування огородження - травмування потерпілого є наслідком його ж власних самовпевнених і недбалих дій, оскільки зоною виконання ним робіт, за укладеним договором підряду, був перший поверх. При цьому, комісія у своєму акті ніяк не відображає того, що зона (місце) виконання робіт на 1-му поверсі, була влаштована у повній відповідності до закону і забезпечено усім працюючим особам необхідні умови охорони праці, але при цьому комісія передчасно робить висновки по 5-му поверху в частині відсутності там огороджень і не зважає на те, що завдання на виконання робіт, зокрема, потерпілому ОСОБА_1 , було надано саме щодо безпечного 1-го поверху.

Відтак, розраховуючи на безпечність умов праці по 1-му поверху, директор ПП «ЛІР» і віддав завдання підряднику виконувати роботу саме на 1-му (безпечному) поверсі. За таких умов дії підрядника ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватись, як пов`язані з виробництвом, (а значить і наслідки цих дій також не можуть кваліфікуватись), оскільки ОСОБА_1 діяв на власний ризик, всупереч отриманому ним завданню з виконання робіт на 1-му поверсі, а висновки про порушення директором положень нормативно-правових актів, які регламентують обов`язковість влаштування захисного огородження, через неповноту з`ясування комісією даного питання в частині етапів виконання даних робіт, саме на 5-му поверсі - є передчасними, бо огородження на 5-му поверсі тільки тривали, а присутність на цьому 5-му поверсі потерпілого ОСОБА_1 не планувалась і не передбачалась, і не повинна була передбачатись.

Більше того, у Акті як Н-5, так Н-1 маються висновки комісії про невиконання директором посадових обов`язків щодо безпечних і сприятливих умов праці, однак в Акті відсутня інформація про те, що видана потерпілому і наявна у нього у момент падіння захисна каска істотно зменшила отримані травми, а, можливо, і врятувала йому життя, що спростовує тезу про порушення директором п.3.4. Посадової інструкції та статті 13 Закону України «Про охорону праці».

Відтак, позивач вважає, що у ПП «ЛІР» відсутні жодні юридичні зобов`язання перед потерпілим ОСОБА_1 в частині утримання та лікування за чинним цивільно-правовим договором, ПП «ЛІР» добровільно на даний момент тільки на лікування потерпілого витратило близько 200 000 грн. (грошові кошти отримувались сім`єю ОСОБА_1 та витрачались на хірургічні операції, придбання медикаментів тощо), що обов`язково має враховуватись під час проведення розслідування даного нещасного випадку і має бути відображено у Акті, як Н-5, так і Н-1.Окрім того, в актах Н-5 та Н-1 вказано про порушення вимог Закону України «Про охорону праці». Але, ПП «ЛІР» категорично не погоджується із застосуванням вимог цього закону в даній ситуації.

З урахуванням наведеного прохали визнати протиправними та скасувати Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 лютого 2019 року о 09 годині 55 хвилин за формою Н-5 від 08 травня 2019 року та Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 08 травня 2019 року.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 червня 2020 року у задоволенні позову Приватного підприємства «ЛІР» до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування актів форми Н-1 та Н-5 від 08.05.2019 року, відмовлено за безпідставністю.

З вказаним рішенням не погодився позивач та подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в ситуації, що склалась між ПП «Лір» та ОСОБА_1 очевидним є факт того, що останньому надавався кожен день об`єм роботи, який він мав виконати та оплата здійснювалась відповідно до відпрацьованого часу. Тобто ОСОБА_1 не підпадав під дію визначеного чіткого розпорядку роботи ПП «ЛІР», бо виконував чітко обумовлену роботу, тобто фактично ОСОБА_1 виконувалась індивідуально визначена робота. Відтак, апелянт важає, що, оскільки між сторонами було підписано саме цивільно-правовий договір підряду, в якому сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, та за яким, по своїй природі, відсутні гарантії, передбачені для особи, яка працює за трудовим договором, то на ОСОБА_1 не поширюються вимоги трудового законодавства України.

Зауважують, що травмування ОСОБА_1 відбулось саме з його вини, оскільки ним виконувались роботи не згідно поставленого завдання - на 1-му поверсі, а безпідставно на 5-му поверсі, за відсутності там на час травмування відповідного рихтування.

Вважають, що травмування підрядника ОСОБА_1 не може кваліфікуватися як пов`язане з виробництвом, оскільки він діяв на власний ризик, всупереч отриманому ним завданню з виконання робіт на 1-му поверсі, а висновок про порушення директором підприємства позивача положень закону, які регують обов`язковість влаштування захисного огородження, через неповноту з`ясування комісією даного випадку, на думку апелянта, є передчасним.

Окрім того, вказують, що позивач добровільно здійснив лікування потерпілого, на що було витрачено близько 200 000,00 грн.

Зауважують, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про обґрунтованість актів в частині опису відносин між ПП «ЛІР» та ОСОБА_1 , як трудових, оскільки на теперішній час це питання є предметом спору у справі №554/5933/19, рішення по якій не набрало законної сили.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_1 , посилаючись на законність та обгрунтованість рішення місцевого суду, прохає залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зауважує, що постановою Октябрського районного суду від 18.06.2019 року, у справі №554/2910/19, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15.08.2019 року, директора ПП «ЛІР» ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Вказує, що ОСОБА_2 фактично допустив працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудового договору чи трудової книжки, внаслідок своєї бездіяльності, що є адміністративним правопорушенням.

Зазначає, що між позивачем та ОСОБА_1 були наявні саме трудові правовідносини, оскільки з ним було обумовлено розмір оплати праці - 40 грн. за годину, прораб ОСОБА_3 ознайомив його з правилами внутрішнього трудового розпорядку - робочий день з 08год. до 17-00 год., обідня перерва з 12-00 год. до 13-00 год. Окрім того, ОСОБА_1 підписувався в Журналі реєстрації інструкцій з охорони праці на підприємстві, та йому було видано засоби індивідуального захисту - жилетка сигнальна, каска, перчатки.

Зауважує, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 22.06.2020 року та постанвою Полтаського апеляційного суду від 07.09.2020 року у справі №554/59338/19, встановлено факт трудових відносин між ПП «ЛІР» та ОСОБА_1 .

Окрім того, вказує, що Акт приймання-передачі виконаних робіт директором ПП «ЛІР» було складено та підписано без підпису робітника.

Також, відзив на апеляційну скаргу було подано Управлінням держпраці у Полтавській області, яким вказувалась на законність рішення місцевого суду, внаслідок чого Управління прохало залишити його без змін, а апеляційну скаргу ПП «ЛІР» без задоволення.

Вказують, що предметом даного позову є не порівняння трудових відносин з цивільно-правовими, а визнання протиправними та скасування актів форми Н-1 та Н-5.

Зауважують, що сам факт настання будь-якого нещасного випадку на виробництві фіксується Актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-5, тобто за встановленості самого факту настання такого випадку він повинен бути зафіксований та складений відповідний нормативний документ, а тому його скасування є неможливим.

При цьому, зазначають, що Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 може бути оспорений, так як даний документ фіксує саме настання нещасного випадку саме пов`язаного з виробництвом. При цьому, відповідачем, при здійсненні спеціального розслідування, на підставі зібраних матеріалів, пояснень свідків та причетних осіб, було встановлено, що відносини між ОСОБА_1 та ПП «ЛІР» мали ознаки трудових, а тому було складено саме Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1.

Вказують, що висновки комісії по даному нещасному випадку, викладені в актах форми Н-1 та Н-5 приймались спеціальною комісією та підписані її членами, та були зроблені на підставі ретельного розслідування вказаного нещасного випадку.

У судовому засіданні представннк позивача апеляційну скаргу підтримав та прохав її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи апеляційну скаргу не визнали, прохали її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2019 року на об`єкті житлового будівництва в місті Полтава, вулиця Полтавська, пункту 6 стався нещасний випадок з ОСОБА_1 , який працював на Приватному підприємстві «ЛІР» підсобним робітником.

Відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 наказом від 8 травня 2019 року №38-н Управлінням Держпраці у Полтавській області утворена комісія із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 лютого 2019 року о 09 годині 55 хвилин на Приватному підприємстві «ЛІР».

Даною комісією було установлено, що, відповідно до договору підряду №02-01/2019 на виконання робіт від 02.01.2019 року, ТОВ «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств», в подальшому іменується «Замовник» та Приватне підприємство «ЛІР» - «Підрядник» склали даний договір про те, що «Підрядник» зобов`язується виконати та здати у встановлений договором термін будівельні роботи по монтажу залізобетонного каркасу будинку по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 ».

Відповідно до п.п.2.4. п.2 Договору Підрядник організовує свою роботу і несе відповідальність за хід робіт і результати роботи, а також охорону праці і техніку безпеки при виконанні робіт, передбачених даним Договором.

Для виконання даного Договору Приватне підприємство «ЛІР», що є «Підрядником», зобов`язано належно виконувати роботи відповідно до діючих будівельно-ремонтних норм технічного завдання, проекту та в терміни, передбачені календарним графіком. Також повинно дотримуватись пропускного та внутрішньо-об`єктного режимів на об`єкті будівництва, нормативних актів з охорони праці, пожежної безпеки, Положення про комерційну таємницю і конфіденційну інформацію.

Комісією було встановлено, що 27 лютого 2019 року близько 8 години ОСОБА_1 , відповідно до цивільно-правового договору №20 від 01.02.2019 року, укладеного з Приватним підприємством «ЛІР», виконував підсобні роботи на будівельному майданчику, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1.

Директором Приватного підприємства «ЛІР» ОСОБА_2 було поставлено завдання бетоняру II розряду ОСОБА_4 та виконавцю робіт ОСОБА_1 закладати стикування плит перекриття стелі першого поверху розчином бетону. Після отримання завдання, працівники бетонозмішувачем підготували розчин і почали закладати шви з підлоги, так як деякі стикування плит можна було дістати з підлоги. Коли дійшли до вищого рівня стелі, необхідно було встановити риштування. Знаючи, що одне з таких риштувань, яке підходить для подальшого виконання робіт, знаходиться на п`ятому поверсі будівлі, вони вирішили перенести його до місця виконання робіт.

Піднявшись по сходах на п`ятий поверх ОСОБА_4 на деякий час відійшов в сторону та стояв спиною до місця, де знаходилось риштування. Саме риштування знаходилось неподалік від краю плити, на балконному карнизі. ОСОБА_1 в цей час пішов за риштуванням. Через деякий час ОСОБА_4 повернуся і побачив, що ОСОБА_1 та риштування на місці немає. Підійшовши до краю плити, де стояло риштування, він побачив на землі лежачого ОСОБА_1 та розбите риштування, а також працівників, які підійшли до потерпілого та викликали швидку медичну допомогу та поліцію.

Потерпілий ОСОБА_1 надав пояснення, в яких було зазначено, що він упав з карнизу, де було відсутнє захисне огородження. Також він повідомив, що після отриманих травм погано пригадує подію.

В пояснювальній записці потерпілий ОСОБА_1 зазначив, що «27 лютого 2019 року близько 8 години ранку він прибув на будівельний майданчик, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вулиця Полтавська, 1 …. отримав наряд від директора приватного підприємства «ЛІР» ОСОБА_2 на виконання підсобних робіт по встановленню риштувань».

Комісія вважає, що падіння громадянина ОСОБА_1 відбулося під час переміщення риштування на себе від краю плити, в місці, де відсутнє захисне огородження.

Дослідивши місце нещасного випадку, було встановлено, що об`єкт будівництва не був достатньо підготовлений для безпечного виконання робіт, а саме: робочий горизонт на місці виконання робіт п`ятого поверху не був забезпечений захисним огородженням, яке б запобігало падінню з висоти, тобто сторона плити карнизу не була загороджена. Отже, саме з цього місця відбулося падіння громадянина ОСОБА_1 .

Комісія з проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 27 лютого 2019 року на Приватному підприємстві «ЛІР», була створена також за участю головного державного інспектора з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Полтавській області.

При здійсненні інспекційного відвідування адміністрацією підприємства було надано цивільно-правовий договір підряду №20 від 01.02.2019 року, укладений Приватним підприємством «Лір» (Замовник) з ОСОБА_1 (Виконавець). Згідно даного договору ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання виконати підсобні роботи на будівельному майданчику Полтавської №1 та №3, черга №3, №4. Згідно договору Замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором.

Пунктом .2.1 договору передбачено, що за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 1 година 40 гривень. Термін дії договору з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року.

Згідно Акту здавання-приймання виконаних робіт від 28.02.2019 року Замовник сплачує Виконавцеві винагороду за відпрацьовані 128 годин у розмірі 5 120,00 грн.

Таким чином, комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_1 був фактично допущений до роботи без належного оформлення трудових відносин.

Згідно Акту №ПЛ3777/170/АВ від 20.0.3.2019 року інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, Державним інспектором було встановлено порушення ч.З ст.24 КЗпП України.

Відповідно до листа Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарні ім. М.В.Скліфосовського Полтавської обласної ради» №04.04/761 від 14.03.2019 року встановлений діагноз: «Кататравма (27.02.2019). Тяжка полі травма. Закрита травма грудної клітки. Контузія правої легені. Пошкодження (розрив) н/частини правої легені. Пневматоцеле. Забій серця. Пошкодження (розрив) перикарду, субпрсвральне порушення, гематома (паравертебральна). Внутрішньо-плевральна кровотеча. Правобічний гемопневмоторакс. Дренування правої плевральної, порожнини (27.02.2019) правобічна торакотомія, зашивання легені, перикарду. Лапаротомія, хребетно-спинномовкова травма (27.02.2019). Компресійно-багатоуламковий перелом Тh9 хребця зі зміщенням, зі скалковий перелом верхньої треті правої плечової кістки зі зміщенням. Заритий перелом правої лопатки без зміщення. Закритий перелом кісток тазу зі зміщенням. Перелом крижової кістки зміщенням. Забійна рана середньої треті правої гомілки. Первинна хірургічна обробка середньої треті гомілки, шви. Закрита фіксація перелому правого плеча, скелетне витяження правої гомілки. Геморагічний шок III ст. Двобічна пневмонія посттравматичні Металоостеосинтез хребта (07.03.2019р) ...». Згідно класифікатору розподілу травм ступенем тяжкості - травма відноситься до тяжких.

Так, комісією визначено, що, оскільки ОСОБА_1 виконував підсобні роботи на об`єкті будівництва «Будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 згідно цивільно-правового договору підряду від 01.02.2019 року №20, укладеного з Приватним підприємством «ЛІР», під час яких отримав тяжкі тілесні ушкодження, нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт за формою Н-1 та підлягає обліку в ПП «ЛІР».

Отже, за результатами спеціального розслідування був складений акт за формою Н-5, оскільки Комісія прийшла до висновку, що даний нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом та підлягає обліку в ПП «ЛІР» зі складанням актів за формою Н-1 на потерпілого (т.1, а.с.12-29).

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд обґрунтовано виходив з з того, що доводи ПП «ЛІР» є безпідставними та надуманими, оскільки суперечать дійсним обставинам справи, а Акти форми Н-1 та Н-5 від 08.05.2019 року, складені Управлінням Держпраці у Полтавській області у відповідності до вимог чинного законодавства України та встановленим обставинам нещасного випадку.

Такий висновок в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам Закону, виходячи з наступного.

Положеннями статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або на уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

Так, для наявності підстав для покладення на роботодавця обов`язку здійснювати заходи з охорони праці та понесення відповідальності за виникнення нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, необхідно доведення факту трудових відносин між роботодавцем та відповідною фізичною особою.

Такий факт, як убачається з аналізу матеріалів справи, і є спірним та не визнається підприємством відповідача.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 22.06.2020 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЛІР», третя особа: управління Держпраці у Полтавській області про встановлення факту трудових відносин та зобов`язання видати трудову книжку, задоволено.

Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ЛІР», ідентифікаційний код 31684652 з 29 січня 2019 року по даний час.

Зобов`язано Приватне підприємство «ЛІР», ідентифікаційний код 31684652 оформити ОСОБА_1 трудову книжку та нарахувати відповідні виплати за лікарняними листами.

В задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «ЛІР» до ОСОБА_1 , третя особа: управління Держпраці у Полтавській області про визнання договору дійсним, таким, що є укладеним та фактично відбувся, відмовлено.

Стягнуто з Приватного підприємства «ЛІР» на користь ОСОБА_1 768,40 грн. сплаченого судового збору (т.3, а.с.124-131).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07.09.2020 року рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 22.06.2020 року змінено в частині визначення дати початку трудових відносин, встановивши факт трудових відновин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ЛІР», з 01.02.2019 року (замість 29.01.2019 року) по даний час.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 22.06.2020 року, залишено без змін.

З наведеного вбачається, що факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ПП «ЛІР» установлено належними та допустимими доказами, а саме рішеннями суду, які набрали законної сили, Відтак, відповідний факт не підлягає доказуванню в межах даної справи, доводи апеляційної скарги ПП «ЛІР» в цій частині є необґрунтованими, безпідставними та до уваги колегією суддів не приймаються.

Окрім того, постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.06.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано виним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 8500,00 грн. (т.1, а.с.137-138).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15.08.2019 року постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.06.2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляційну скаргу його захисника Репала Дениса Олександровича - без задоволення (т.1, а.с.220-221).

Також, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року у справі №440/1207/19 адмінстративний позов Приватного підприємства «ЛІР» до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису, задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень Управління Держпраці у Полтавській області від 20 березня 2019 року №ПЛ3777/170/АВ/П.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "ЛІР" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 грн. (т.2, а.с.85-92).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року по справі №440/1207/19 скасовано.

Прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «ЛІР» відмовлено (т.2, а.с.93-96).

Так, у данй постанові від 26.09.2019 року судом встановлено доведеним факт порушення Приватним підприємством «ЛІР» вимог статті 24 КЗпП України, а саме допущення до роботи працівника ОСОБА_1 без укладання у встановленому законом порядку трудового договору. Також, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності припису про усунення виявлених порушень Управління Держпраці у Полтавській області від 20 березня 2019 року №ПЛ/3777/170/АВ/П та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПП «ЛІР» щодо його скасування.

Також, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року у справі №440/1466/19 адміністративний позов Приватного підприємства «ЛІР» до Управління Держпраці у Полтавській області, тертя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, залишено без задоволення (т.3, а.с.115-118).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЛІР», залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року по справі №440/1466/19, залишено без змін. (т.3, а.с.119-121).

Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПП «ЛІР» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 року у справі №440/14669/19 за позовом Приватного підприємства «ЛІР» до Управління Держпраці у Полтавській області, тертя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови (т.3, а.с.122-123).

Так, наведеним вище достеменно установлено, що ОСОБА_1 та ПП «ЛІР» з 01.02.2019 року і до теперішнього часу перебувають у трудових відносинах, та в цей період, а саме 27.02.2019 року, ОСОБА_1 отримав травми, внаслідок нещасного випадку на виробництві. Винним у настанні такого випадку визнано директора ПП «ЛІР». Вказані обставини установлені на підставі судових рішень, які набрали законої сили.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232.

Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі-спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням органами, представники яких входять до її складу.

Відповідно до підпункту 26 пункту 4 Положення про Управління Держпраці у Полтавській області, затвердженого наказом Держпраці від 22.06.2017 року №75 Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам.

Відтак, за доведеності факту настання нещасного випадку та факту наявності між ПП «ЛІР» та ОСОБА_1 трудових відносин, Управлінням Держпраці, на виконання вимог закону, було складано акти саме форми Н-5 та Н-1. Протиправність таких дій відповідача матеріалами справи не встановлена.

Окрім того, висновки комісії по даному нещасному випадку, викладені в акті форми Н-5 та Н-1 приймалися спеціальною комісією, яка є колегіальним органом (колегіально), підписані усім складом комісії. Члени комісії із спеціального розслідування даного нещасного випадку не є працівниками управління, а призначалися за погодженням з органами, представники яких входять до її складу, як того вимагає пункт 38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що між позивачем та ОСОБА_1 наявні правовідносини за цивільно-правовим договором підряду, що обумовлює відсутність гарантій, передбачених для особи, яка працює за трудовим договором, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки належними та допустимими доказами у справі достеменно установлено, що між вказаними особами наявні саме трудові правовідносини.

Твердження апелянта про те, що травмування ОСОБА_1 відбулося саме з його вини, судом апеляційної інстанції також оцінюється критично, оскільки постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.06.2019 року саме ОСОБА_2 визнано виним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 8500,00 грн. (т.1, а.с.137-138).

Посилання апелянта на те, що позивач добровільно здійснив лікування потерпілого, на що було витрачено близько 200000,00 грн., належними та допустими доказами не підтверджено, окрім того, в жодній мірі не можуть вказувати на протиправність оскаржуваних актів Управління держпраці.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування, не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстави для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЛІР» в особі представника - адвоката Репало Дениса Олександровича, - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 червня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак