ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8672/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєнко Євгена Анатолійовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 до Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , Державного підприємства Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс» про відшкодування шкоди.

Одночасно з поданням позову представник ОСОБА_1 - адвокат Ніколаєнко Є.А. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд: накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме на домоволодіння, 1930 року побудови, загальною площею: 52,00 кв.м., житлова площа: 22,70 кв.м., матеріали стін: дерево, відсоток зносу: 73, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 27428826, номер запису: 810 в книзі: 3, загальною вартістю 10 355,00 грн.; корпоративні права, що належать ОСОБА_2 , а саме на 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво девелопмент сервіс», , місцезнаходження: 01030, місто Київ, вул. Чапаєва, 10, грошовий еквівалент частки: 42 000,00 грн.

На обґрунтування клопотання вказав, що ФОП ОСОБА_2 ухиляється від відшкодування спричинених матеріальних збитків ОСОБА_1 , тому накладення арешту на нерухоме майно та корпоративні права, що належать ОСОБА_2 , є ефективним засобом охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Окрім того, невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, зокрема відчуження належного відповідачу нерухомого майна та корпоративних прав; застосування такого способу забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника - ОСОБА_2 , а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

За результатами вивчення матеріалів цивільної справи, суд встановив такі обставини.

Предметом даного позову є відшкодування шкоди завданої позивачу у розмірі 111 670 грн. 56 коп.

Позов обґрунтовано тим, що в наслідок проведення ФОП ОСОБА_2 зварювальних робіт в автомобілі «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 , сталося його займання на території ДП МОУ "ОАРС" . В результаті пожежі йому завдано збитків у розмірі 108 670 грн. 56 коп. та 3 000 грн. 00 коп. витрати на підготовку експертного висновку. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу відшкодування коштів за пожежу автомобіля.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння, 1930 року побудови, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 52, 00 кв.м, реєстраційний номер майна: 27428826. Також ОСОБА_2 є засновником ТОВ «БДС» ().

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його задоволення, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому заява в частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки вказаний захід є співмірним з позовними вимогами.

В частині вимог про накладення арешту на корпоративні права, суд вважає їх не співмірним із позовними вимогами позивача та такими, що не виправдовує втручання в господарську діяльність товариства.

З врахуванням ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєнко Євгена Анатолійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на домоволодіння, 1930 року побудови, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 52,00 кв.м, реєстраційний номер майна: 27428826, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності - до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

В решті вимог заяви відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяни України, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виконання ухвали доручити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) .

Підтвердження виконання ухвали направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, судді Заставенко М.О., справа № 753/18477/20).

Суддя М.О. Заставенко