Номер провадження 2/225/570/2020
Єдиний унікальний номер судової справи266/826/20
"13" листопада 2020 р. м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
головуючого судді Скиба М.М.,
секретаря судового засідання Савченко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Торецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки в якому просить визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .
Провадження у справі відкрито 23.04.2020 р.
29.07.2020 р. підготовче провадження у справі закрито та призначений судовий розгляд.
Позивач обґрунтовує вимоги наступним. Він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 року. На теперішній час шлюб розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 р. Під час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його забезпеченні.
За домовленістю з відповідачем ОСОБА_2 , дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з батьком ОСОБА_1 . На теперішній час відповідач відмовляється від цієї домовленості.
В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.(а.с.65)
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, про причини неявки суд не інформував, відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи представник органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Також надав до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з визначенням місця проживання дитини.
Згідно з ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Слід зазначити, що згідно з ч.1ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частинами 1, 2ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
За змістом ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).
Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 733, народилася ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 . (а.с. 8).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. (а.с. 19).

Згідно до акту про фактичне проживання від 23.08.2019 р., ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 9).

Відповідно до довідок від 24.04.2019 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . (а.с. 15, 18).

Відповідно до довідки про доходи, виданої 22.08.2019 р. ТОВ «Славдорстрой» та довідки про місце роботи, виданої ТОВ`Славдорстрой» 22.08.2019 р., ОСОБА_1 працює на підприємстві ТОВ «Славдорстрой» з 14.02.2019 р. майстром шляховим та отримує заробітну плату в середньому 28984,61 грн. (а.с. 10,12)

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно.(а.с. 11)

ОСОБА_3 зарахована у перший клас Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.. №15, що вбачається з довідки Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.. №15 від 28.08.2019 р. (а.с. 13)

За висновком медичного профілактичного огляду від 17.05.2019 р. ОСОБА_5 здорова. (а.с. 14).

26.02.2019 р. ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. (а.с. 17).

Згідно висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , питання щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 було розглянуто та прийнято рішення щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Разом з тим, у вказаному висновку зазначено, що спеціалістами управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_7 , яка пояснила, що бажає мешкати разом із батьком та дружиною юатька, яку вона називає матір`ю. Свою матір вона бачила давно, іноді з нею спілкується в телефонному режимі. (а.с. 62-63)

Крім того до вказаного висновку, третьою особою були надані довідка Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №15 від 05.03.2020 р., про те, що ОСОБА_5 навчається у Маріупольській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №15 в 1-г класі; довідка про доходи, яка видана ТОВ «Славдорстрой» 21.02.2020 р., згідно якої ОСОБА_1 працює на даному підприємстві майстром шляховим та отримує в середньому заробітну плату у розмірі 30228,26 грн.; довідку голови організації «Клуб бойового мистецтва «Хігаші», яка підтверджує зайняття учениці ОСОБА_3 у фізкультурно-спортивній секції; характеристику ОСОБА_3 , яка складена класним керівником, від 15.06.2020 р.

Відповідач своїм процесуальним правом надати докази не скористався, зважаючи на що справа розглядається судом на підставі наявних доказів.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1ст.161СК України).

Відповідно до ч.2ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України за №789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача на її користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючисьст.ст.2,10-12,80,141-142,206,258,259,263-265,268,273 ЦПКУкраїни,ст.161 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа орган опіки та піклування Маріупольської міської ради (місце знаходження: м. Маріуполь, вул. Енгельса, 62/2), про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: М.М. Скиба