ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8148/20 Справа № 204/2485/20 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю посадових осіб органів досудового слідства та прокуратури,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким визнати дії ГУНП в Дніпропетровській області, Прокуратури Дніпропетровської області незаконними і такими, що завдали ОСОБА_1 моральної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 002966 від 17.10.2017 року та стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 18 000 гривень, на відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на якому обліковуються кошти Державного бюджету України.

Позов мотивовано тим, що у жовтні 2017 року він звернувся до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінально правопорушення, в якій зазначав про те, що у проекті землеустрою депутата Шевченківської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_2 можливо містяться підроблені погоджувальні підписи. За заявою Позивача, 17 жовтня 2017 року слідчим відділом Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002966 та відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України. З моменту відкриття кримінального провадження уповноважені особи Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та Дніпропетровські місцевої прокуратури №2 належним чином не виконують свої службові обов`язки для всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінальної провадження та фактично ігнорують приписи Кримінального процесуального кодекс України. Зокрема, бездіяльність зазначених органів досудового розслідування виявляється в тому, що вони не реагують на численні звернення, клопотання, скарги Позивача. Позивач неодноразово вказував в своїх заявах й клопотаннях до прокурорів й слідчих про необхідність запобігти отриманню земельної ділянки з комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на підставі, можливо, підроблених документів. Але в порушення процесуальних строків вказаних у вказівках процесуального керівника прокурора Саєнко Ю.Ю, свідок був допитаний лише через 9 місяців. На допит він підтвердив твердження Позивача, що не надавав погоджувальні підписи громадянину ОСОБА_2 , а у серпні 2018 року слідчим було вилучено проект відводу землі громадянина ОСОБА_2 й стало відомо, що в ньому присутні погоджувальні підписи від імені померлої родички свідка, яка на момент підписання даного акту була півтора роки як мертва. Ігноруючи звернення Позивача, 07 вересня 2018 року кримінальне провадження № 002966 було закрито у зв`язку з відсутністю доказів. На думку Позивача, причиною відсутністю доказів у кримінальному провадженні стало саме бездіяльність органів досудового розслідування, оскільки слідчі дії щодо збирання та дослідження доказів не вчинялися. Внаслідок, небажання органів досудового розслідування розслідувати злочин, 06 вересня 2018 року проект землеустрою громадянина ОСОБА_2 було погоджено постійною комісією Дніпровської міської ради й 19 вересня 2018 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 була передана у власність громадянину ОСОБА_2 на підставі можливо підроблених документів, чим завдало позивачу шкоди у вигляді порушених прав й законних інтересів на дану земельну ділянку. Після скарги Позивача до народного депутата України кримінальне провадження, було поновлено. Проте навіть після поновлення кримінального провадження, бездіяльність, уповноважених осіб органів досудового розслідування та прокуратури продовжувалась. Бездіяльність посадових осіб органів досудового розслідування і прокуратури, яка оскаржувалась Позивачем в судовому порядку. 14 листопада 2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було винесено ухвалу у справі № 200/18129/18, відповідно до якої скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органів досудового слідства було задоволено та зобов`язано слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якого знаходиться кримінальне провадження №0002966, протягом доби з дня отримання ухвали розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року, 22 жовтня 2018 року, про розгляд яких винести вмотивовані постанови. Також, відповідно до цієї ухвали групу прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, які здійснюють процесуальний нагляд за кримінальним провадженням №0002966, зобов`язано протягом доби з дня отримання копії цієї ухвали розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04 жовтня 2018 року, 22 жовтня 2018 року, 23 жовтня 2018 року, про розгляд яких винести вмотивовані постанови. 20 жовтня 2018 року постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Позивача було залучено до кримінального провадження №0002966 в якості потерпілого. Проте, 22 жовтня 2018 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 винесено постанову про скасування постанови про визнання його потерпілим. Вважаючи, таку постанову прокурора необгрунтованою та незаконною, Позивач звернувся до суду зі скаргою на постанову про скасування постанови про визнання потерпілим. Так, 09 листопада 2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/17520/18 було винесено ухвалу, згідно з якою постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Захаренка А. О. про скасування постанови про визнання ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні №0002966 скасовано. Позивач звертає увагу суду, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002966 прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ще в листопаді 2017 року надав вказівки слідчому Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області виконати слідчі дії, серед яких допитати в якості свідка ОСОБА_2 . Однак, зазначена слідча дія уповноваженими особами СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не була вчинена по теперішній час.

У зв`язку з цим, 10 грудня 2018 року Позивач звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 по кримінальному провадженню №0002966 з клопотанням про проведення перевірки дотримання процесуальних строків та перевірку невиконання вказівок процесуальних керівників, просив провести слідчі дії. Але це клопотання не було розглянуто. Внаслідок чого, Позивач звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання органу досудового слідства вчинити слідчі дії. 21 грудня 2018 року зазначену скаргу було розглянуто слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 200/20063/18) та винесено ухвалу, відповідно до якої зобов`язано відповідного прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 з часу отримання цієї ухвали протягом 3-х днів розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_1 від 10 грудня 2018 року та у той же строк надати заявнику відповідь. 29 серпня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Саєнко Ю.Ю. було прийнято постанову про скасування постанови слідчого про залучення як потерпілого ОСОБА_1 , по кримінальному провадженні №0002966. Тобто уповноважені особи Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 повторно намагалися скасувати постанову слідчого про залучення ОСОБА_1 як потерпілого у кримінальному провадженні, але данні дії суперечать процесуальному законодавству. 07 жовтня 2019 року за розглядом скарги Позивача на згадану постанову прокурора, слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою скаргу Позивача задоволено та постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Саєнко Ю.Ю. від 29 серпня 2019 року, якою скасовано постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Вдовіченка В.В. від 20 жовтня 2018 року про залучення ОСОБА_1 як потерпілого по кримінальному провадженню №0002966 скасовано. 02 вересня 2019 Позивач повторно звернувся до Шевченківського ВП ДВП ГУН в Дніпропетровській області із заявою про вчинення відносно нього злочину передбаченого ч. 2 ст. 233 Кримінального кодексу України. Тривалий час він не міг дізнатися про результати розгляду його заяви. 25 вересня 2019 року, зателефонувавши до чергової частини відділу поліції, йому повідомили, що інформація про хід розгляд заяви й досі відсутня. Отже, посадові особи Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровськ області не виконали вимоги ст. 214 КПК України, не внесли відомості за його заявою в ЄРДР, у встановлений законом строк, у зв`язку із чим, він звернувся до слідчого судді зі скаргою. 01 жовтня 2019 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №932/14651/19 було винесено ухвалу, якою зобов`язано начальника СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести в ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_1 від 02 вересня 2019 року про вчинене кримінального правопорушення. 21 січня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №932/16136/19 було винесено ухвалу, якою постанову старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Антибури І. Є. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання його потерпілим у кримінальною провадженні № 002193 скасовано. В 2017 році, звертаючись до правоохоронних органів, Позивач, як особа, яка має статус учасника бойових дій, сподівався на справедливе, всебічне, повне та неупереджене розслідування обставин, які можливо мають ознаки кримінального правопорушення (підроблення документації із землеустрою), та захист його порушених прав. Однак Позивач зіткнувся з небажанням уповноважених осіб органів досудової розслідування та прокуратури виконувати свої службові обов`язки та виконувати приписи КПК України. Позивач вважає, що встановленою ухвалами слідчих суддів Бабушкінського та Кіровського районного судів м.Дніпропетровська бездіяльністю посадових осіб Шевченківського ВП ДВ ГУНП в Дніпропетровській області та Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 спричинено Позивачу моральні страждання, які виразилися у душевних переживаннях у зміні нормального життєвого ритму, що змушувало його прикладати додаткові зусилля для захисту своїх прав в суді, витрачати свій особистий час, а також час, відведений для відпочинку і роботи. Для поновлення своїх порушених прав, розмір моральної шкоди Позивач оцінив у 18 000 гривень. Також, розмір та наявність моральної шкоди Позивач обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями, пережитими у зв`язку із затягуванням досудового розслідування за його заявами, неповноти та поверховості досудового розслідування збоку працівників правоохоронних органів, яке негативно вплинуло на нього. Зазначені обставини впливають на моральний стан і викликають великі душе страждання через зневірення у дієздатність правоохоронної системи України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту заподіяння йому моральних страждань, причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням моральних страждань і оціненою позивачем шкодою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінально правопорушення, в якій зазначав про те, що у проекті землеустрою депутата Шевченківської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_2 можливо містяться підроблені погоджувальні підписи.

11.10.2017 слідчим відділенням Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0002966 за ч.1 ст. 358 КК України.

07 вересня 2018 року кримінальне провадження № 002966 було закрито у зв`язку з відсутністю доказів.

06 вересня 2018 року проект землеустрою громадянина ОСОБА_2 було погоджено постійною комісією Дніпровської міської ради і 19 вересня 2018 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 була передана у власність громадянину ОСОБА_2 .

20 жовтня 2018 року постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Позивача було залучено до кримінального провадження №0002966 в якості потерпілого. Проте, 22 жовтня 2018 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 винесено постанову про скасування постанови про визнання його потерпілим.

14 листопада 2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було винесено ухвалу у справі № 200/18129/18, відповідно до якої скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органів досудового слідства було задоволено та зобов`язано слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якого знаходиться кримінальне провадження №0002966, протягом доби з дня отримання ухвали розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року, 22 жовтня 2018 року, про розгляд яких винести вмотивовані постанови. Також, відповідно до цієї ухвали групу прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, які здійснюють процесуальний нагляд за кримінальним провадженням №0002966, зобов`язано протягом доби з дня отримання копії цієї ухвали розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04 жовтня 2018 року, 22 жовтня 2018 року, 23 жовтня 2018 року, про розгляд яких винести вмотивовані постанови.

09 листопада 2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 200/17520/18 було винесено ухвалу, згідно з якою постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Захаренка А. О. про скасування постанови про визнання ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні №0002966 скасовано.

10 грудня 2018 року Позивач звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 по кримінальному провадженню №0002966 з клопотанням про проведення перевірки дотримання процесуальних строків та перевірку невиконання вказівок процесуальних керівників, просив провести слідчі дії. Але це клопотання не було розглянуто. Внаслідок чого, Позивач звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання органу досудового слідства вчинити слідчі дії.

21 грудня 2018 року зазначену скаргу було розглянуто слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 200/20063/18) та винесено ухвалу, відповідно до якої зобов`язано відповідного прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 з часу отримання цієї ухвали протягом 3-х днів розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_1 від 10 грудня 2018 року та у той же строк надати заявнику відповідь.

У ході досудового розслідування було встановлено, що 25.06.2018 невстановлена особа, завідомо знаючи про те, що у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 наявні підроблені документи, надала вказані підроблені документи до Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75), з метою отримання у власність вказаної земельної ділянки.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001105 від 10.05.2019 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

17.07.2019 до СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП надійшов рапорт слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП, про те, що під час розслідування кримінального провадження № 0002966 від 11.10.2017, було встановлено, що 25.06.2018 невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа майном, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Бобруйської, чим спричинила територіальній громаді м.Дніпра матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2019 за №00001622, з попередньою кваліфікацією - ч. 1 ст. 190 КК України.

29 серпня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Саєнко Ю.Ю. було прийнято постанову про скасування постанови слідчого про залучення як потерпілого ОСОБА_1 , по кримінальному провадженню №0002966.

07 жовтня 2019 року за розглядом скарги Позивача на згадану постанову прокурора, слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою скаргу Позивача задоволено та постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Саєнко Ю.Ю. від 29 серпня 2019 року, якою скасовано постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Вдовіченка В.В. від 20 жовтня 2018 року про залучення ОСОБА_1 як потерпілого по кримінальному провадженню №0002966 скасовано.

30.08.2019 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002966 громадянина ОСОБА_1

09.11.2019 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненка І. Ю. скасовано постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про позбавлення статусу потерпілого.

02 вересня 2019 Позивач повторно звернувся до Шевченківського ВП ДВП ГУН в Дніпропетровській області із заявою про вчинення відносно нього злочину передбаченого ч. 2 ст.233 Кримінального кодексу України.

01 жовтня 2019 року слідчим суддею Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська у справі № 932/14651/19 було винесено ухвалу, якою зобов`язано начальника СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести в ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_1 від 02 вересня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002193 від 05.10.2019 з попередньою кваліфікацією - ч. 1 ст. 233 КК України.

Кримінальні провадження №0002966, №0000110 №00001622, №00002193 об`єднано під єдиним номером №0002966.

21 січня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №932/16136/19 було винесено ухвалу, якою постанову старшого слідчого С Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Антибури І. Є. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 002193 скасовано.

Встановлено, що Дніпропетровською місцевою прокуратурою №2 забезпечується нагляд за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0002966, розпочатого 11.10.2017, яке здійснюється СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.1 ст.233 КК України, щодо 1) факту внесення невстановленою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,0594 г за адресою: АДРЕСА_1 , який кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України; 2) факту використання невстановленою особою завідомо підроблених офіційних документів шляхом надання їх до Дніпровської міської ради, який кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України; 3) факту заволодіння комунальним майном - земельною ділянкою площею 0,0594 г по АДРЕСА_1 , чим завдано шкоди власнику - територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, який кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України; 4) факту незаконної приватизації комунального майна - земельної ділянки по АДРЕСА_1 , який кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.233 КК України.

Відповідно до довідки СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню від 27.05.2020 року №802/324, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002966 залучено до провадження в якості потерпілого та допитано ОСОБА_1 , допитано в якості свідка ОСОБА_4 . До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська направлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають (або можуть перебувати) у володінні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у м.Дніпро, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 29А, а саме оригінал проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки з кадастром номером №:07:392:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Отримано ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастром номером №:07:392:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено вказані документи. Допитано в якості свідка ОСОБА_5 14.03.2019 призначено судово-почеркознавчу експертизу з метою встановлення, ким виконано підпис від імені ОСОБА_6 у акті № 301212 встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Додатково допитана в якості свідка ОСОБА_5 . Пред`явлено для впізнання за фотознімками ОСОБА_2 свідкові ОСОБА_5 , у ході якого остання його не впізнала. 02.04.2019 надано доручення у порядку ст. 40 КПК України на допит в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 02.04.2019 надано доручення у порядку ст. 40 КПК України на встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 та зобов`язання його явкою до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 04.04.2019 направлено запит приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального Літаш І.П. з метою надання копій документів, на підставі яких було здійснено реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ) від 06.11.2018 між ОСОБА_2 та Мамонтовим. Допитано в якості свідка ОСОБА_11 , яка на підставі ст. 8 Закону України «Про нотаріат» відмовилась надавати свідчення з приводу укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. 08.04.2019 надане доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення та допит в якості свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_12 . Допитано в якості свідка ОСОБА_13 07.05.2019 призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою встановлення вартості земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Бобруйська, Чечелівського району на момент вчинення злочину. 10.06.2019 повторно призначено судову почеркознавчу експертизу. Однак питання експертом не вирішені так як немає необхідної кількості зразків підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_2 11.06.2019 надане доручення в порядку ст. 40 КПК України з метою допиту в якості свідка ОСОБА_7 , допиту в якості свідка ОСОБА_8 , допиту в якості свідка ОСОБА_9 , встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , допиту в якості свідка ОСОБА_5 , направлення запиту до Державної прикордонної служби України. 14.08.2019 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська спрямовано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до договору купівлі-продажу вказаної земельної під № 1567 від 06.11.2018 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , який посвідчено приватним нотаріусом Літаш І. П., які перебувають у володінні приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Літаш 1. П., за адресою АДРЕСА_2 з можливістю вилучення завірених копій документів, на підставі яких було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І. П. № 1567 від 06.11.2018. 12.12.2019 призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою встановлення вартості земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Бобруйська, Чечелівського району на момент вчинення злочину. 11.02.2020 надане доручення у порядку ст. 40 КПК України на допит в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 та зобов`язати його явкою до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області. На даний час до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська спрямовано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до договору купівлі-продажу вказаної земельної під № 1567 від 06.11.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 .

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні наразі триває.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту заподіяння йому моральних страждань, причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням моральних страждань і оціненою позивачем шкодою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з п.9 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, відшкодування моральної шкоди передбачено ст. 23 ЦК України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи тощо. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Приписами ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на деліктній відповідальності, положення ст.23 ЦК України при розгляді спорів про відшкодування моральної (немайнової) мають застосовуватися з урахуванням приписів ст.1167 цього Кодексу - для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, тобто, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, противоправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправною поведінкою заподіювача та вина.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст.1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 та Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №61-8279ск19.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними, які довести повинен позивач. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

При цьому, заподіяння такої шкоди та причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою органу державної влади має довести позивач.

Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано те, що ним було оскаржено не незгоду щодо проведення тих чи інших дій під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002966, а саме факт порушення уповноваженими особами Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області процесуальних його процесуальних прав, у зв`язку з чим вважав, що факт моральних страждань та причинний зв`язок між діями відповідачів та його моральних страждань доведений, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки шкода, яка охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, у зв`язку з чим суд першої інстанцій прийшов до правильного висновку про відмову в позові.

Колегія суддів вважає, що не згода позивача з прийнятими працівниками правоохоронних органів процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчать про наявність підстав для відшкодування йому не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження.

Отже, процесуальні рішення, на які посилався позивач, є предметом оскарження відповідно до вимог КПК України та є правом особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового слідства.

Доводи апеляційної скарги містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко