Справа № 487/5622/20
Провадження № 4-с/487/95/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., секретаря судового засідання Оцабера М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), щодо арешту нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просив скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, на підставі постанови Заводського ВДВС ММУЮ від 10.11.2010 року АА № 247011, реєстраційний номер обтяження

№ 10479903 від 12.11.2010 року.

Як на підставу вимог зазначав, що в провадженні Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві Миколаївського міського управління юстиції з 2008 року знаходилось кілька виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 . В ході вказаних виконавчих проваджень було накладено арешт на 1/4 частину кв.

АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори від 09.04.2020 року р. № 3-350.

У подальшому, всі виконавчі провадження було закінчено, у зв?язку з фактичним повним виконанням виконавчих документів. Не зважаючи на це, арешт накладений на частину квартири, зберігається до сьогоднішнього дня.

У зв?язку зі цим, скаржник вважає, що право на належну йому частину квартири безпідставно обмежується, шляхом зберігання арешту, а тому арешт підлягає скасуванню в судовому порядку.

05.10.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про прийняття до провадження скарги.

У судове засідання учасники справи не з?явилися, про дату та час місця розгляду скарги повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги за їх відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд встановив наступне.

В Заводському відділі ДВС у місті Миколаєві Миколаївського міського управління юстиції здійснювалось виконавче провадження № 7902919 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2443, виданого 19.03.2008 року Заводським районним судом

м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП "Дельта-лоцман" заборгованості в сумі 23000,00 гривень.

21.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції від 21.04.1999 № 606-ХIV (фактичне повне виконання рішення).

Також, у відділі ДВС здійснювалось виконавче провадження № 13757268 з примусового виконання виконавчого листа № 2-852/09, виданого 24.03.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП "Дельта-лоцман" суми боргу за договором позики у розмірі 16570,38 гривень та судових витрат по сплаті судового збору у сумі 165,70 гривень та витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30,00 гривень, а всього до сплати 16766, 08 гривень.

27.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8. ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (фактичне повне виконання рішення).

Крім того, у відділі здійснювалось виконавче провадження № 37757882 з примусового виконання вимоги про сплату недоїмки № Ф-1171-У, виданої 16.04.2013 року Управлінням ПФ у Заводському районі м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Управління ПФУ у Заводському районі м. Миколаєва суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4572,42 гривень.

16.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (фактичне повне виконання рішення).

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав № 224946076 від 2.09.2020, постановою державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ

Володкович В.В. серії АА № 247011 від 10.11.2020 року було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження № 10479903 від 12.11.2010 року.

У вересні 2020 року скаржник звернувся з заявою до Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) у якій просив скасувати арешт нерухомого майна.

На своє звернення ОСОБА_1 отримав лист від 24.09.2020 року

вих. № 81093/107-36/1, у якому було зазначено, що виконавчі провадження були закінченні у зв?язку з повним фактичним виконанням виконавчих документів, але вирішити питання, щодо скасування арешту з його нерухомого майна неможливо, оскільки виконавчі провадження були знищенні за давністю.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз?яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов?язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 38 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції чинної на момент спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з пунктом 8.19 розділу 8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008

N 2274/5, завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання.

Із листа Відділу державної виконавчої служби від 24.09.2020 року вих. № 81093/107-36/1, вбачається, що виконавчі провадження було закінчено у зв?язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу, але скаржнику було відмовлено у знятті арешту з нерухомого майна у зв?язку із знищенням виконавчого провадження. Одночасно запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняти арешту з майна.

Доказів повторного направлення виконавчого документа на примусове виконання матеріали справи не містять.

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що арешт на нерухоме майно, до складу якого ввійшла частини квартири скаржника, накладено без урахуванням співмірності сумі стягнення за виконавчим документом, відсутності доказів здійснення виконавчого провадження за рішенням суду, а також знищення виконавчого провадження у зв?язку із повним фактичним виконанням виконавчого документу, що унеможливлює вчинення державним виконавцем виконавчих дій щодо зняття арешту з майна, а також тривалості такого арешту за відсутності відкритого виконавчого провадження, що порушує права заявника, як сторони виконавчого провадження, а також спливу строків пред?явлення виконавчого документа до виконання, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги.

Однак, зважаючи на те, що виконавче провадження закінчено, а його матеріали знищені, внаслідок чого державний виконавець позбавлений можливості вчиняти виконавчі дії, скарга підлягає задоволенню шляхом скасування арешту з майна, накладеного відповідно до постанови від 10.11.2010 року.

Керуючись статями 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльністьЗаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови Заводського ВДВС ММУЮ від 10.11.2010 року АА № 247011, реєстраційний номер обтяження № 10479903 від 12.11.2010 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Д.Г. Нікітін