Справа № 550/1388/20
Провадження № 2-з/550/10/20
У Х В А Л А

13 листопада 2020 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шукевич Н.В.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі №550/1388/20

за позовом ОСОБА_1

до Державного підприємства «Чутове»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області,

про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів трудового колективу, визнання права на земельну частку (пай),-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Чутове», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів трудового колективу ДП «Чутове» від 04.10.2019 року, оформлене Протоколом №1, яким ОСОБА_1 виключено зі списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) при приватизації земель ДП «Чутове»;

- визнати за ОСОБА_1 право на отримання земельної частки (паю) у процесі приватизації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ДП «Чутове» за протоколом загальних зборів трудового колективу ДП «Чутове» №2 від 04.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) при приватизації земель ДП «Чутове».

- стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

1. заборонити органам та посадовим особам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав та державну реєстрацію земельних ділянок вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з реєстрації речових прав на земельні ділянки за проектом землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Чутівського району Полтавської області, розробником якого є ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»;

2. заборонити органам та посадовим особам, які здійснюють державну земельних ділянок вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному земельному кадастрі по державній реєстрації земельних ділянок за проектом землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Чутівського району Полтавської області, розробником якого є ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до вирішення справи судом.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що у період з 15 лютого 2016 року по 10 травня 2019 року, він працював у Державному підприємстві «Чутове» на посаді директора. 04 вересня 2018 року на загальних зборах трудового колективу ДП «Чутове» прийнято рішення, в порядку ст. ст. 25, 118 Земельного кодексу України звернутися з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «Чутове» та затверджено перелік осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), обрано уповноваженого представника від трудового колективу.

Позивач вказує що під час його роботи на цьому підприємстві, ДП «Чутове» 26 вересня 2018 року отримало рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у формі наказу № 6544-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким вирішено надати ДП «Чутове» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у його постійному користуванні на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області. Наказ від 26 вересня 2018 року № 6544-СГ був виданий на підставі заяви уповноваженого Загальними зборами представника трудового колективу ОСОБА_2 , яку представник подав до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 05 вересня 2018 року (вхідний номер Р-12941/0/25-18 від 05.09.2018) про прийняття рішення щодо приватизації земель та надання дозволу на розробку проекту приватизації земель ДП «Чутове».

Позивач зазначає, що до зави були додані: Витяги з Державного реєстру речових прав про державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками, Витяг з Єдиного державного реєстру про юридичну особу ДП «Чутове», копію Протоколу загальних зборів трудового колективу № 2 від 04.09.2018 року, копію архівної довідки Чутівського районного трудового архіву від 14.06.2018 № 01-8/236 про колишніх працівників ДП «Чутове» та його пенсіонерів, оригінальний примірник переліку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), заяви, копії паспортів, ідентифікаційного коду та доручення на представництво у кількості 67 комплектів, відповідно до переліку осіб. Тобто, на час прийняття рішення про приватизацію земель, які перебувають у постійному користуванні ДП «Чутове» я був працівником цього підприємства та у відповідності до вимог ст. 25, 118 Земельного кодексу України набув право на отримання земельної частки (паю).

Позивач вказує, що в жовтні 2020 року йому стало відомо, що 04 жовтня 2019 року були проведені Загальні збори трудового колективу ДП «Чутове» на яких, серед іншого, вирішувались наступні питання щодо внесення змін до протоколу Загальних зборів трудового колективу № 2 від 04 вересня 2018 року в частині визначення та затвердження списку осіб, які мають право на отримання у власність земельної частки (паю) ДП «Чутове». За наслідками проведення зборів прийнято рішення внести зміни до протоколу Загальних зборів трудового колективу № 2 від 04 вересня 2018 року в частині визначення та затвердження списку осіб, які мають право на отримання у власність земельної частки (паю) ДП «Чутове» шляхом виключення із попереднього списку, які на час прийняття рішення про приватизацію земель ДП «Чутове» були включені до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) відповідно до вимог ст. 25,188 Земельного кодексу України.

Позивач зазначає, що із списку осіб, які мають право на отримання земельних ділянок при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій з визначенням кожному земельної частки (паю), який був затверджений Загальними зборами 04 вересня 2018 року протокол № 2 та який було додано до заяви про надання дозволу на приватизацію та виготовлення проекту землеустрою з приватизації земель ДП «Чутове», серед інших, було виключено його та включено додатково 7 (сім) осіб.

Позивач вважає, що своїми протиправними діями, які виражені у безпідставному виключенні мене із списку осіб, які мають право на отримання земельних ділянок при приватизації земель ДП «Чутове» адміністрація підприємства всупереч законодавству порушує його право на отримання земельної частки (паю). Оскільки на час отримання рішення про приватизацію земель ДП «Чутове» та дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Чутівського району Полтавської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2775,5 га у формі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26 вересня 2018 року № 6544-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» він був працівником ДП «Чутове» та був включений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) ділянок та відповідно подавав заяву до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання мені у власність земельної ділянки в процесі приватизації земель ДП «Чутове».

Також позивач стверджує, що незаконна реєстрація, може утруднити чи зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду, та захистити його право на отримання у власність земельної частки (паю) під час приватизації земель Державного підприємства «Чутове», а саме оскільки є велика ймовірність, що за розробленим ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проектом землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» особи, які відповідно до вимог ст. 25, 118 Земельного кодексу України, зокрема ОСОБА_1 буде позбавлений законного права на отримання у власність земельної частки (паю) у процесі приватизації земель державного підприємства.

Також позивач зазначає, що по факту здійснення підробки протоколів загальних зборів трудового колективу ДП «Чутове», а саме рішення про затвердження списків осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) Чутівським ВП ГУНП в Полтавській області порушено кримінальне провадження за № 0000264.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши додані до заяви матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ч. 1 та 2 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вказує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпеченням позову є вжиття судом до вирішення справи визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, при розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони третім особам здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи для забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника про забезпечення позову, суд, враховуючи позовні вимоги, вказує, що ним не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в справі, та того, що виконання рішення у справі, у разі задоволення позовних вимог, буде ускладненим або неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, та що для відновлення таких прав і свобод необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №550/1388/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Чутове» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів трудового колективу, визнання права на земельну чатку (пай)- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О. І. Михайлюк