Справа № 495/2963/20
№ провадження 2/495/1928/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

Справа № 495/2963/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Білгород - Дністровської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно.

Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стверджує, що на момент відкриття спадщини з ОСОБА_2 проживала його дружина єдиний спадкоємець ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину проте не оформила своїх спадкових прав.

Інші 1/2 частини спірної квартири належали їй на праві власності, як співвласнику згідно правовстановлюючих документів.

Разом з тим, ОСОБА_3 є його рідною матір`ю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори, проте нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємцем було пропущено строк прийняття спадщини.

Поважність пропуску визначеного строку він мотивує знаходженням ним на стаціонарному лікуванні у період з 10.12.2019 рік по 20.01.2020 року.

За таких вище обставин, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення його позовних вимог, з приводу чого він і звернувся до суду з даним позовом.

01 червня 2020 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та справа призначена до підготовчого судового розгляду.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив від 19.06.2020 року, згідно якого Білгород-Дністровська міська рада позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що позивачем не пояснено поважності причин його не звернення до нотаріуса у період з дня відкриття спадщини до дня його лікування.

Ствердження позивача щодо відсутності спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 , окрім його дружини, міська рада оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустимим доказами та можуть бути встановлені лише після дослідження спадкової справи /в разі її заведення/.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

За таких обставин, Білгород-Дністровська міська рада вважає позовні вимоги щодо встановлення факту належності ОСОБА_3 /2 частини спірної квартири, після смерті ОСОБА_2 безпідставними, оскільки обраний спосіб захисту не передбачений законодавством України.

У зв`язку з невірно обраним способом захисту прав в частині встановлення факту належності 1/2 частки квартири ОСОБА_3 , вважає позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в цілому такими, що також не підлягають задоволенню судом.

09 липня 2020 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду заява позивача про витребування доказів була задоволена.

23 вересня 2020 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у відсутність, в зв`язку з запровадженням карантину, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовні вимоги позивача.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, відзиву, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , наявної в матеріалах справи. /л.с. 10/

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , що належала йому на підставі договору міни серії ВЕО № 924286, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С.,що підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /л.с. 20-24/

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 /дошлюбне прізвище ОСОБА_4 / /л.с. 9/

У відповідності до довідки № 409 про склад сім`ї та реєстрацію, складеної КП «ЖЕО №1» 22.01.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане також підтверджується довідками № 227,408 від 15.01.2020 року та 22.01.2020 року, виданими КП «ЖЕО №1»

За таких обставин, достеменно підтверджено фактичність проживання чоловіка та дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , станом на момент відкриття спадщини за однією адресою.

Разом з тим, як вбачається з листа № 1375/01-16 від 22.07.2020 Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до Постанови ВС від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц, ВС зазначив, відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом МЮ України від 03 березня 2004 року № 20/5, у редакції чинній на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкоємцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка ЖЕО, правління житлового - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкоємцем, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, реєстраційний напис у паспорті спадкоємця про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Верховний суд зазначає, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про "автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини".

Таким чином спадкоємцю достатньо звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і надати паспорт про реєстрацію за місцем проживання спадкодавця і нотаріус буде вважати цього спадкоємця таким, що прийняв спадщину.

Суду не може погодитися з ствердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовні вимоги позивача щодо невірно обраного способу захисту прав позивача про встановлення факту належності ОСОБА_3 1/2 частини квартири після смерті ОСОБА_2 , з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст.1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, цілком доведено, що ОСОБА_3 , як дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, не оформивши своїх спадкових прав.

У сенсі розуміння ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, є доведеними вимоги позивача про факт прийняття спадщини ОСОБА_3 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 /свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 /. /л.с. 11/

Позивач є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 . /л.с. 8/

Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори, проте листом нотаріуса Саданова О.В. за № 76/02-17 від 23.01.2020 року, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, пропуску визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини.

У якості обґрунтування поважності пропуску строку прийняття спадщини позивач надав до матеріалів справи довідку з КНП «Обласна психіатрична лікарня №» про те, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у період з 10.12.2019 року по 20.01.2020 року.

Відповідач же просить до уваги не приймати суд вказану довідку, адже позивачем не доведено поважність причин не звернення до нотаріуса Місюк В.Б. до терміну його лікування.

Судом не береться до уваги доводи відповідача в цій частині, адже дійсність пропуску строку визначеного законодавством сягає лише декілька днів, а у разі відсутності стаціонарного лікування позивач був би спроможний встигнути подати необхідну заяву про прийняття спадщину у строк.

Стаціонарне лікування позивача проводилось в межах строку для прийняття спадщини, тому вказане істотно утруднювало подання ним відповідної заяви до нотаріальної контори.

Згідно зі п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцями І черги за законом до майна померлої ОСОБА_3 , який юридично прийняв спадщину після смерті своєї матері, адже звернувся із заявою про прийняття спадщини, не відмовився від неї, прийнявши до уваги також те, що в судовому засіданні достовірно встановлений факт належності на праві власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте не встигла зареєструвати право власності на наведене майно, інших спадкоємців судом не встановлено, прийнявши до уваги, що іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1261, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 1/2 частини квартири, яка розташована по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_2 , житловою площею 17, 91 кв.м., загальною площею 34,89 кв.м., яка складається з: 1- коридору; 2 житлової; 3 кухні; 4 туалету / колишня 4- вбиральня/; 5 ванна; 6 шафа; 7 - шафа; 8 балкон.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Білгород - Дністровська міська рада, , що знаходиться за адресою: 67701, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Михайлівська, 56.

Повний текст рішення складений 12 листопада 2020 року.

Суддя: