ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 638/8730/18

провадження № 22-ц/818/2931/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 3 березня 2020 року у складі судді Аркатової К.В.,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (надалі ПАТ), звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 57 343 грн 17 коп. заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 01.07.2014 ПАТ уклало з ОСОБА_1 договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2014/ТП-ПР-9533 та технічну угоду про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами, за умовами яких позивач зобов`язався надати послуги з постачання природного газу відповідачу, а остання зобов`язалася прийняти та оплатити газ на умовах, визначених договором. 11.03.2015 працівниками ПАТ було проведене обстеження технічного стану вузла обліку газу, про що складений акт перевірки № 23404/15 від 11.03.2015. При обстеженні вузла обліку виявлені недоліки стану пломби, в результаті чого лічильник ОСОБА_1 був опломбований та виникла необхідність провести його позачергову повірку. На підставі довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки лічильника газу складений технічний розрахунок від 03.04.2015, виконаний на підставі додатку 1 до договору від 01.07.2014, і ОСОБА_1 за період з 01.03.2015 до 01.04.2015 нараховано 57343,17 грн заборгованості за 5736,5 м3 газу .

У позовній заяві представник ПАТ також просив суд визнати поважними причини пропуску ПАТ строків позовної давності, з огляду на те, що у провадженні судів перебувала цивільна справа № 646/7402/15-ц, розгляд якої мав значення для розгляду дійсного позову. І в ПАТ невелика кількість юристів, які б могли захищати його інтереси в суді.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2020 року позов ПАТ задоволений: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ 57 343 грн 17 коп. заборгованості та 1762 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2017 року скасоване рішення Червонозавосдького районного суду м. Харкова від 27.12.2016, яким визнані неправомірними дії ПАТ щодо нарахування за актом приймання передачі природного газу від 31.03.2015 № ХРГ00009489 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.07.2014 № 2014/ТП-ПР-9533 обсягів газу в розмірі 5737 м3; зобов`язано ПАТ вчинити дії щодо здійснення розрахунку газу за регульованим тарифом відповідно до об`єму, визначеного за допомогою лічильника споживача за березень місяць 2015 року без перерахування об`єму спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання, і яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Зазначене рішення Апеляційного суду Харківської області було залишене без змін постановою Верхового Суду від 16.05.2019. Отже, дії ПАТ щодо нарахування за актом приймання передачі природного газу від 31.03.2015 № ХРГ00009489 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.07.2014 № 2014/ТП-ПР-9533 обсягів газу в розмірі 5737 м3 є правомірними, докази, які б свідчили про неправильність розрахунків заборгованості, відсутні. Заява представника відповідача про застосування строку позовної давності відхилена, оскільки позов ПАТ поданий в межах строку позовної давності: рішенням суду апеляційної інстанції від 25.05.2017 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, яким визнано правомірність дій позивача в тому числі чинність акту, на підставі якого зроблений розрахунок заборгованості відповідача.

Тридцять першого березня 2020 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду від 03.03.2020, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ позивач надав суду недійсний технічний розрахунок від 03.04.2015. Зазначений технічний розрахунок був змінений самим позивачем на виконання листа НКРЕ № 429/15 від 05.06.2015, і остаточний розрахунок був здійснений ПАТ на з 01.03.2015, а з 10-00 год. 11.03.2015 по 11-00 год. 02.04.2015. Отже, зазначений доказ не мав ураховуватися судом. За відсутності у матеріалах справи іншого, дійсного розрахунку заборгованості в суду не було підстав стягувати з ОСОБА_1 заборгованості у заявленному ПАТ розмірі. До того ж суд протиправно не застосував до позову ПАТ наслідки спливу строків позовної давності, оскільки за умовами укладеного між сторонами у 2014 році договору оплата за надані послуги має здійснюватися не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим. ПАТ просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.03.2015 по 31.03.2015, отже, останній день сплати такої заборгованості був 05.04.2015. Шостого квітня 2018 року строк позовної давності для стягнення такої заборгованості сплив, що не було враховано судом, який помилився при визначенні часу початку обрахування строків позовної давності. До того ж ПАТ з часу відмови ОСОБА_1 підписати акт перевірки № 23404/15 від 11.03.2015 знало про її незгоду із діями працівників позивача, тому могло вчасно захистити свої порушені права. Розгляд справи № 646/7402/15-ц не перешкоджав суду розглядати дійсну цивільну справу. Заява представника ПАТ про поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки викладені в ній обставини не є поважними.

У відзиві на апеляційну скаргу Корж Альона Олександрівна, діючи в інтересах акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», правонаступника ПАТ, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що судовими рішеннями в цивільній справі № 646/7402/15 установлена правомірність дій працівників ПАТ при складенні акту перевірки № 23404/15 від 11.03.2015 та нарахуванні ОСОБА_1 заборгованості за березень 2015 року. Зазначені висновки ОСОБА_1 не спростувала. Докази апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ____________, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, що були предметом дослідження в суді першої інстанції, уважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пунктів 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 01.07.2014 між ПАТ та ОСОБА_1 укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2014/ТП-ПР-9533 (надалі Договір) та технічна угода про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами (а.с. 7-14).

Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати послуги з постачання природного газу відповідачу, а остання зобов`язалася прийняти та оплатити газ на умовах, визначених договором.

Згідно з п.5.3.4. Договору споживач зобов`язаний забезпечити збереження і цілісність вузлів обліку та пломб на них і на газовому обладнанні, у тому числі відключеному від систем газопостачання, що знаходиться на території об`єктів споживача, відповідність засобу вимірювальної техніки (надалі ЗВТ), встановлених на комерційному вузлі обліку газу тим, які зазначені у проектній документації на вузол обліку, вчасне проведення державної повірки ЗВТ встановлених на комерційних вузлах обліку газу, недопущення прострочення терміну повірки ЗВТ, встановлених на вузлі обліку газу.

Також згідно з умовами Договору споживач зобов`язаний повідомляти постачальника про недоліки в роботі ЗВТ (вихід з ладу, несправність, пошкодження, у тому числі пломб) та здійснювати державну повірку ЗВТ, що знаходяться на балансі споживача, у строки, установлені державними стандартами та іншими нормативними документами (пункти 5.3.6 та 5.3.7 Договору).

Одинадцятого березня 2015 року працівниками ПАТ проведене планове обстеження технічного стану вузла обліку газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складений акт перевірки № 23404/15. В акті вказано, що при обстеженні вузла обліку виявлено недоліки стану пломби, а саме, існують сумніви у наявності та цілісності пломб Держстандарту України, в результаті чого лічильник опломбовано. Зазначено, що абоненту 16.03.2015 необхідно зняти вузол обліку та передати його на позапланову перевірку (а.с. 18).

Шістнадцятого березня 2015 року працівники ПАТ склали акт № 23519/15 про їх недопуск до демонтажу вузла обліку (а.с. 17).

Згідно з протоколом № 24243/15 від 02.04.2015 лічильник MKM-U демонтований за адресою: АДРЕСА_1 , та направлений на позачергову перевірку у зв`язку із нечітким відбитком пломби заводу виготовлювача (а.с. 16).

Довідкою № ЦСБ-745 від 02.04.2015, складеною державним підприємством «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», визначена непридатність засобу вимірювальної техніки - лічильника газу МКМ-U, власником якого є ОСОБА_1 , до використання у зв`язку з браком за зовнішнім виглядом: пломба заводу виробника не відповідає зразку, має механічні пошкодження (а.с. 19).

На підставі зазначеної довідки був складений технічний розрахунок від 03.04.2015 на підставі додатку 1 до Договору, у якому врахована інформація щодо кількості газового обладнання, номінальної витрати газу на один газоспоживаючий прилад та режим роботи споживача (а.с. 21). Відповідно до розрахунку за період з 09-00 год. 01.03.2015 по 10-00 год. 01.04.2015 об`єм не облікованого газу ОСОБА_1 склав 5736,5 м3 (а.с. 21).

Згідно з наданим ПАТ розрахунком вартість 5736,5 м3 склала 65415 грн 58 коп., однак станом на 21.02.2018 заборгованість ОСОБА_1 за Договором складала 57 343 грн 17 коп. (а.с. 20).

Не погодившись із такими діями ПАТ ОСОБА_1 у червні 2015 року звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати неправомірними дії ПАТ щодо нарахування за Актом приймання-передачі природного газу від 31 березня 2015 року № ХРГ00009489 до Договору обсягів газу у розмірі 5737 м3, зобов`язати вчинити дії щодо здійснення розрахунку газу за регульованим тарифом відповідно до об`єму, визначеного за допомогою лічильника за березень місяць 2015 року, без перерахування об`єму спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання, стягнути з ПАТ судові витрати.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.12.2016 у справі № 646/7402/15-ц позов ОСОБА_1 задоволений. Але рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.05.2017, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 16.05.2019, рішення суду від 27.12.2016 скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 646/7402/15-ц відмовлено (а.с. 22-31, 74-78).

При ухваленні вищезазначених судових рішень суди апеляційної та касаційної інстанцій виходили із того, що за результатами позачергової повірки лічильника ОСОБА_1 Державним підприємством «Харківстандартметрологія» встановлено, що її ЗВТ не придатний до застосування, тому ПАТ правомірно відповідно до пунктів 3.12.2, 3.12.3, 3.12.4 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13 вересня 2012 року № 1181 (надалі Правила), провело нарахування природного газу ОСОБА_1 із урахуванням часу роботи газового обладнання, а також номінальної потужності неопломбованого газового обладнання.

ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні дій працівників ПАТ щодо нарахування за Актом приймання-передачі природного газу від 31 березня 2015 року № ХРГ00009489 до Договору обсягів газу у розмірі 5737 м3 неправомірними з підстав того, що проведеною ДП «Харківстандартметрологія» перевіркою встановлено, що ЗВТ ОСОБА_1 не придатний до застосування, тому ПАТ провело нарахування ОСОБА_1 не за врегульованими тарифами.

При цьому безпосередньо правильність проведеного ПАТ нарахування обсягу не облікованого газу судами під час розгляду цивільної справи № 646/7402/15-ц не перевірялась.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного вище під час розгляду дійсної цивільної справи не перевіряються і не підлягають доказуванню обставини не придатності демонтованого у ОСОБА_1 лічильника газу MKM-U до використання та правомірності дій ПАТ щодо складення розрахунку обсягу не облікованого об`єму природного газу.

Так, відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною першою статі 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Сторонами не заперечується, що хоча ОСОБА_1 підписувала із ПАТ Договір як фізична особа, газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалося їй для комерційних потреб. Так, у Договорі визначено, що об`єкт Споживача, на який здійснюється газопостачання, це технологічний комплекс, що складається з внутрішньопромислових газопроводів, та споруд на них, призначених для споживання природного газу, що на праві власності чи користування належать споживачу.

Відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення) на час виникнення спірних правовідносин регулювалися Правилами.

Пунктом 3.8 Правил визначено, що власник комерційного обліку або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору, забезпечує належний технічний стан ЗВТ та проведення періодичної повірки у визначений строк.

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих вузлів обліку та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування відповідає власник (користувач), на території (у приміщенні) якого вони встановлені. В іншому випадку за збереження і цілісність комерційних та дублюючих вузлів обліку та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування відповідає газорозподільне (газотранспортне) підприємство.

Порядок проведення перевірок вузлів обліку газу визначений пунктом 3.12.

Сторони договору мають право контролювати правильність експлуатації ЗВТ у будь-який час доби. У разі виникнення між сторонами спірних питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення експертиз або позачергової повірки ЗВТ (пункт 3.12.1 Правил).

Пунктом 3.12.2 Правил визначено, що перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках: 1) тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу); 2) непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку; 3) наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу; 4) пропущення строків повірки ЗВТ.

Відповідно до пункту 3.12.3 Правил перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Згідно з пунктом 3.12.4 Правил якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються газорозподільним/ газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Згідно зі складеним ПАТ технічним розрахунком від 03.04.2015 (а.с. 21) 5736,5 м3 об`єму природного газу не опломбованого газового обладнання було визначено ОСОБА_1 за період з 01.03.2015 09-00 год. до 01.04.2015 10-00 год.

ОСОБА_1 із таким обсягом газу не погодилася і звернулася до ПАТ із листом від 21.04.2015, у якому просила здійснити належний розрахунок газу за регульованим тарифом відповідно до об`єму, визначеного за допомогою вузла обліку газу споживача, без перерахування об`єму спожитого газу; вважати акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2015 до Договору не погодженим. За умови відсутності з боку ПАТ реагування на зазначений лист ОСОБА_1 повідомила про повідомлення про зазначені порушення Національної комісії регулювання елетктроенергетики України (надалі НКРЕ), Антимонопольного комітету, правоохоронних органів та суд (а.с. 50-51).

Листом № 429/15 від 05.06.2015 відділ Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Харківській області, повідомив ПАТ та ОСОБА_1 , що при складенні ПАТ технічних розрахунків за період несправності ЗВТ ОСОБА_1 з боку підприємства були порушені норми чинного законодавства, що в свою чергу є порушенням пунктів 3.8 та 3.9 ліцензійних умов з постачання та розподілу природного газу відповідно. Згідно з вимогами Правил обсяг перерахунку споживання/розподілу/транспортування природного газу за період несправності ЗВТ ОСОБА_4 повинно бути проведено за період з 11.03.2015 по 11-00 год. 02.04.2015, з урахуванням часу роботи газового обладнання, а також номінальної потужності неопломбованого газового обладнання, встановленого у споживача, яке зафіксоване актом обстеження № 9533 від 11.03.2015 (а.с. 52-53).

Листом № 12/1824 від 25.06.2015 ПАТ повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27.02.2005, та технічної угоди між ПАТ і ОСОБА_1 № 2014/Т-ПР-9533 від 01.07.2014 технічний розрахунок природного газу за період з 10-00 год. 11.03.2015 до 11-00 год. 02.04.2015 склав 4,0733 тис. м. куб. (а.с. 54).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ підлягає стягненню вартість об`єму необлікованого газу за період з 11.03.2015 по 02.04.2015, але не погоджується із визначеним ПАТ обсягом такого газу. В цій частині правильним є посилання апеляційної скарги на те, що ухвалюючи судове рішення 03.03.2020 суд першої інстанції помилково не врахував зазначені вище докази та дійшов не обґрунтованого висновку про те, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає вартість 5736,5 м3 газу.

При цьому представник відповідача помилково вважає, що за відсутності наданого ПАТ розрахунку вартості 4,0733 тис. м. куб. в позові ПАТ належить відмовити в цілому.

З наданого ПАТ розрахунку (а.с. 20) вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 була розрахована із вартості тис. куб. м. газу без ПДВ 9502 грн. 65415 грн 58 коп. визначеної ПАТ заборгованості включили в себе ПДВ 20 відсотків від суми заборгованості.

З такого розрахунку можливо зробити висновок, що вартість не облікованих 4,0733 тис. куб.м. складе 46445 грн 40 коп. (4,0733*9502+4,0733*9502*0,2).

Заявляючи вимоги до ОСОБА_1 ПАТ зменшило нараховану заборгованість 65415 грн 58 коп. на 4072 грн 41 коп., що були сплачені 26.02.2015, та 4000 грн, що були сплачені 30.03.2015.

Тобто з ОСОБА_1 на користь ПАТ підлягає стягненню заборгованість за необлікований природний газ у розмірі 38 372 грн 98 коп. (46445,4-4000-4072,41).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

ПАТ довідалося про порушення ОСОБА_1 . Правил в частині цілісності ЗВТ 02.04.2015 після отримання довідки ДП «Харківстандартметрологія» № ЦСБ-745 від 02.04.2015 про непридатність ЗВТ до застосування.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частини 2, 3 ст. 264 ЦК України).

Частинами 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорів, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини порушення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень та поясненнями ПАТ у позовній заяві ПАТ вже зверталося 28.02.2018 до ОСОБА_1 із позовом про стягнення заборгованості в сумі 57343,17 грн та судових витрат (цивільна справа № 638/2741/18). Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.05.2018 позовна заява ПАТ була визнана неподаною та повернута позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви в установлений судом строк.

Подача позову у цивільній справі № 638/2741/18 не свідчить про переривання строку позовної давності за вимогами ПАТ, однак підтверджує вчинення товариством дій на задоволення своїх вимог у встановлений законом строк.

Із дійсним позовом ПАТ звернулося 19.06.2018 із пропуском строку для подачі позову трохи більше двох місяців.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ не пропустило строк для подачі позову, оскільки судове рішення у цивільній справі № 646/7402/15-ц було ухвалене судом апеляційної інстанції від 25.05.2017. Зазначеним рішенням було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, чим визнано правомірність дій ПАТ, в тому числі, чинність акту, на підставі якого зроблений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 у дійсній цивільній справі.

Розгляд цивільної справи № 646/7402/15-ц не перешкоджав ПАТ звернутися до суду із дійсним позовом в межах трирічного строку позовної давності і клопотати про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням суду у справі № 646/7402/15-ц.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), вказав, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»)

Строк давності переслідує кілька важливих цілей, а саме забезпечує правову визначеність і закінченість, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, які мали місце у далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми (рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» («Stubbings and Others v. the United Kingdom»).

Заявляючи клопотання про поновлення строку позовної давності, представник ПАТ послався на звернення до суду із аналогічним позовом 28.02.2018, тобто в межах трирічного строку позовної давності. І те, що у ПАТ невелика кількість юрисконсультів для представництва інтересів товариства.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати, зокрема, можливість поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів уважає, що ПАТ не навело поважних причин для поновлення йому пропущеного строку позовної давності, оскільки розгляд іншої цивільної справи не перешкоджав подачі дійсного позову, невелика кількість юристів у юридичній особі для представництва її інтересів не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку. Тому в задоволенні клопотання ПАТ про поновлення строку на подачу позовної заяви належить відмовити.

Отже, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи Харківським апеляційним судом. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 належить задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ПАТ у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Відповідно до частин першої та 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга представника ОСОБА_1 визнана судом обґрунтованою, при подачі апеляційної скарги вона сплата 2643 грн (а.с. 122), зазначена сума підлягає стягненню з ПАТ на користь апелянта.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/ НОМЕР_1 в ПАТ «Кліринговий Дім», м. Київ, МФО 300647, код 03359552) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Н.П. Пилипчук

О.М. Хорошевський