Справа № 165/400/20
Провадження № 2/165/326/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, -
10 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.
Позивач ОСОБА_3 до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив розгляд справи провести у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що вона була у скрутному матеріальному становищі, але у неї була побутова техніка і вона попросила свого знайомого ОСОБА_4 продати її побутову техніку для того щоб отримати кошти, оскільки хворіє і потрібні були кошти. Також пояснила, що ОСОБА_4 продав її техніку, позивачу та відправив її службою доставки "Міст Експрес". Тепер позивач вимагає у неї повернути йому кошти, як помилково сплачені. Зазначила, що дані кошти не є помилково сплаченими, а сплачені їй за продаж позивачу холодильника, пральної машини і варочної поверхні. Також пояснила, що вона особисто з позивачем ОСОБА_3 не спілкувалась, з ним спілкувався її знайомий ОСОБА_4 та він і домовився про вартість техніки та її продаж. Просила відмовити у задоволенні позову.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 за проханням відповідача ОСОБА_1 продав її побутову техніку, позивач ОСОБА_3 спочатку перерахував 4200,00 грн., а через тиждень перерахував решту коштів на картку Приватбанку.
Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, покази свідка,зясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах письмові докази в їх сукупності, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 через мережу інтернет замовив у відповідача ОСОБА_1 побутову техніку, зокрема: бувший у використанні холодильник, пральну машину, варочну поверхню, а відповідач ОСОБА_1 , як вбачається із товаро-транспортної накладної "Міст Експрес" здійснила продаж даної побутової техніки (а.с.15, 44, 47, 48, 50-55, 82, 83, 84).
Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).
Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Разом з цим, згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
В судовому засіданні з пояснень відповідача ОСОБА_1 , показів свідка ОСОБА_4 , матеріалів справи, зокрема товаро-транспортних накладних "Міст Експрес" (47-48, 82-84) було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 здійснила продаж позивачу ОСОБА_3 товарів, а саме бувшого у використанні холодильника, пральної машини, варочної поверхні.
З пояснень відповідача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 вбачається, що вказані товари через похилий вік відповідача ОСОБА_1 службою доставки "Міст Експрес" відправив її знайомий ОСОБА_4 .
Разом з тим у своїх додаткових поясненнях (а.с.85) позивач ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_4 займається шахрайством в мережі інтернет шляхом продажу неробочої техніки.
З аналізу вказаних тверджень позивача ОСОБА_3 випливає, що предметом позову фактично є спір щодо якості проданих відповідачем товарів та відмовою відповідача ОСОБА_1 повернути сплачені позивачем ОСОБА_3 кошти, однак позивач ОСОБА_3 обрав не той спосіб захисту своїх порушених прав.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про повернення безпідставно набутого майна, як це передбачено статтями 75 - 79, 81 ЦПК України.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.
Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні не довів суду обставин справи на які посилався як на підставу своїх вимог, тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по справі понесені позивачем залишаються за позивачем, судові витрати понесені відповідачем, що підтверджено документально (а.с. 56-59, 62-64, 67-68, 114-115) стягуються з позивача.
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2020 року.

Головуючий суддя підпис М.М. Ушаков