ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4039/15-ц Номер провадження 22-ц/814/2257/20Головуючий у 1-й інстанції Волювач О.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Даний позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із земельної частки (паю), що належав їй згідно сертифіката серія ПЛ №0157153 від 30 грудня 1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації від 17 грудня 1996 року №499.

Спадкоємцем вищевказаного спадкового майна згідно заповіту від 01 квітня 1997 року був її син ОСОБА_4 , який також провів її поховання та забрав речі, які залишилися після її смерті, тобто згідно статті 548 ЦК УРСР прийняв спадщину. Однак, набути у власність спадкове майно не встиг, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки (паю), що належала його померлій матері ОСОБА_3 . Позивач стверджує, що він проживав із ОСОБА_4 однією сім`єю не менше як п`ять років, що підтверджується рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року, а тому відповідно до вимог законодавства має право четвертої черги на спадкування за законом вказаного майна.

Однак, коли він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення вищевказаного спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , то його повідомили, що спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась, як і не заводилась спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Оскільки єдиним правомірним шляхом отримання земельного паю у спадщину є звернення до суду, позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), що належав ОСОБА_3 згідно сертифіката серія ПЛ №0157153 від 30 грудня 1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації від 17 грудня 1996 року №499, площею 3.61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що розташована на території Литвяківської сільської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), що належав ОСОБА_3 згідно сертифіката серія ПЛ №0157153 від 30 грудня 1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації від 17 грудня 1996 року №499, площею 3.61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що розташована на території Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Позиції учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він є спадкоємцем ОСОБА_4 , оскільки є його двоюрідним братом. При цьому, зазначає, що рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року, яким встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з ОСОБА_4 скасовано. А отже позивач не є спадкоємцем ОСОБА_4 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо доказів, доданих до апеляційної скарги

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього( частина 3).

Враховуючи, що ОСОБА_1 при розгляді справи судом першої інстанції як учасник справи не залучався, колегія суддів вважає за можливе прийняти докази подані скаржником.

Встановлені судом обставини

З матеріальців справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовтневе Лубенського району Полтавської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташований на території Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, який належав померлій на підставі сертифіката серія ПЛ №0157153 від 30 грудня 1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації від 17 грудня 1996 року №499, що підтверджується його копією (а.с11).

01 квітня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_4 (а.с.8,9), який і провів її поховання, що підтверджується довідкою Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 07 вересня 2015 року №02-25/593.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року, що набрало законної сили 12 жовтня 2015 року був встановлений факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Жовтневе Лубенського району Полтавської області (а.с.5-6).

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року по справі № 39/3370/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року скасовано.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа територіальна громада в особі Литвяківської сільської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_2 право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Позиція апеляційного суду

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно з вимогами статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

При цьому постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року, яка набрала законної сили, встановлено наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , в тому числі ОСОБА_1 та встановлено право останнього на оскарження рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року, як особи чиї права, як спадкоємця, порушені.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З зазначеного вбачається, що при розгляді позову ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування судом першої інстанції не було встановлено коло всіх спадкоємців.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду, при цьому жодних доказів щодо звернення останнього до суду в порядку позовного провадження суду не надано.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки до участі у справі не був залучений ОСОБА_1 вирішити справу за даним кількісним складом відповідачів неможливо, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на у 1 січня 2015 році установлено мінімальну заробітну плату місячному в розмірі - 1218 грн.

Пунктом 1.6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, що звільняє його від сплати судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (частина 6 статті 141 ЦПК України)

Враховуючи задоволення вимог апеляційної скарги зі ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір передбачений за подачу апеляційної скарги в розмірі по 730 грн. 80 коп. (128,00 х 0,4 х 150%)

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги в розмірі по 730 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська