Справа № 536/450/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Колотієвського О.О., при секретарі Пасєчніковій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільній справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року позивач АТ « АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC4 від 03.01.2017 року у розмірі 17349,6 грн, з яких : 10124,52 грн заборгованість за кредитом; 7225,08 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом та судові витрати в сумі 2102 грн.

Позиція позивача

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим , що АТ « АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обовязків ПАТ « АКЦЕНТ-БАНК». 03.01.2017 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC4 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета заява, « Умови та правила надання банківських послуг», « Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи Банку» складають договір між нею та банком , що підтверджується її підписом у заяві.

АТ « АКЦЕНТ- БАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Взяті на себе зобовязання позичальник ОСОБА_1

не виконує . Станом на 01.04.2020 року заборгованість перед банком складає 17349,6 грн, яка складається з наступного : 10124. 52 грн заборгованість за кредитом; 7225,08 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов`язань , позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC4 від 03.01.2017року у розмірі 17349,6 грн , з яких: 10124,52 грн - заборгованість за кредитом; 7225,08 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом та судові витрати у розмірі 2102 грн.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.07.2020 року по даній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено по суті на 14.09.2020 року.

Представник позивача АТ « АКЦЕНТ- БАНК» в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, просила відмовити у позовних вимогах АТ « АКЦЕНТ-БАНК» в повному обсязі.

Заперечення відповідача

Від відповідача до суду 28.08.2020 року надійшов відзив, в якому остання вказала, що не погоджується із вимогами позивача в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 просить звернути увагу суду на те, що матеріали справи не містять підтверджень , що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати штрафів, та зокрема саме у зазначеному в цьому документі, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони ( банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Умови і правила надання банківських послуг , долучені позивачем до матеріалів справи, не містять особистого підпису ОСОБА_1 , а анкета- заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містить взагалі будь-яких посилань на вищевказані Умови та Правила , а отже ОСОБА_1 не була обізнана в повному обсязі про правила кредитування із поточними змінами, в тому числі змінами про тарифікацію кредиту, зміни відсоткової ставки тощо.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позовна заява АТ « АКЦЕНТ-БАНК» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ « АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг , а саме: укладення кредитного договору № SAMABWFC4 та отримання кредитної картки.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на станом на 01.04.2020р має заборгованість 17349,6 грн , з яких : 10124,52 грн заборгованість за кредитом; 7225,08 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин першої , другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови ( пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені , та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовзковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків ( ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча ю однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно із положеннями ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція ВСУ у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ( частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку , медичне , готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець ( в даному випадку АТ « АКЦЕНТ- БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у звязку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент ( споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день просрочення виконання.

ОЦІНКА СУДУ

В даній справі між сторонами фактично виник спір щодо стягнення заборгованості за договором. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень , що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки ( пені, штрафів) та, зокрема саме у зазначеному в цих документах , що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того , роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони ( банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р ( провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ « АКЦЕНТ-БАНК»

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Аналогічна правова позиція була викладена і у Постанові Полтавського апеляційного суду від 26.02.2020 року по справі № 536/1899/18 провадження 22-ц/814/682/20.

Наявна в матеріалах справи довідка про умови кредитування не містить підпису боржника ОСОБА_1 та є неналежним доказом на підтвердження визначення розміру відсотків, пені та штрафних санкцій.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Окрім цього, згідно чинного законодавства визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( стаття 1055 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що 02.07.2020 року між ОСОБА_1 та позивачем по справі була укладена Генеральна Угода про перегляд заборгованості та надання банківських послуг ОСОБА_1 , відповідно до п.1.1.2 даного Договору вказується, що загальна сума боргу становить 2102, 00 грн. Відповідно до квитанцій, наданих відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 02.07.2020 року сплатила 2510,99 грн. , а відповідно до квитанцій від 28.12.2018 року, від 23.08.2019 року, від 02.05.2019 року, від 21.05.2019р, від 01.07.2019р , від 19.09.2019р , від 06.02.2020 р., від 17.03.2020 року , від 25.07.2020 року , 18.05.2020р, 09.06.2020р , від 21.08.2020 року було сплачено загальну суму- 13560,99 грн., що перевищило загальну суму кредитних коштів у розмірі 10124,52 грн, на стягненні яких наполягає позивач.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ст. 89 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 133, 137, 258-259,263-265, 273,280-284, 287, 352 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 610, 626, 628, 638, 1054, 633,634 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський