Справа № 461/7957/20
Провадження № 6/461/103/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2020 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Степанюк Ю.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Тетюка Р.М. про визначення 1/1 ідеальної частки майна за ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №28496295

В С Т А Н О В И В :

Начальник Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Тетюк Р.М. звернувся до суду з поданням про визначення 1/1 ідеальної частки за ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування подання вказує на те, що на виконанні у Галицького ВДВС м.Львів перебуває виконавче провадження № 28496295 з примусового виконання виконавчого листа №2/2756/06 виданого 12.09.2006 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 26.06.2006 року. Станом на 25.08.2020 року майновий стан ОСОБА_2 є наступним. В останнього відсутні кошти, майно та дохід на які можливо звернути стягнення з метою забезпечення погашення заборгованості по аліментах на користь стягувача. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.09.2020 року заборгованість становить 117541,75 грн. Враховуючи вищенаведене та те, що без судового рішення про визначення 1/1 ідеальної частки у квартирі АДРЕСА_2 за боржником ОСОБА_2 , підготовка до прилюдних та самі торги не можуть бути проведені. Тому просить подання задоволити.

Представник заявника в судовому засідання підтримала подання. Надала пояснення аналогіно викладених у ньому.

Заінтересованні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №28496295 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2756/06 виданого 12.09.2006 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 26.06.2006 року.

05.09.2011 року державним виконавцем відділу в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

25.10.2018 року державним виконавцем відділу в порядку ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу, який становить 39 058 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.04.2019 року у справі №461/2057/19 відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про визначення частки майна, що належить ОСОБА_2

12.11.20 року Начальником Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) повторно скеровано подання про виділення ідеальної частки нерухомого майна.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львові від 16.12.2019 року у задоволенні вищевказаного подання відмовлено.

Станом на 01.09.2020 року заборгованість по несплаті аліментів, згідно розрахунку становить 117541,75 грн.

Державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" скеровано запити в органи реєстрації з метою виявлення рухомого та нерухомого майна належного боржнику на праві приватної власності, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до даних інформаційної довідки з Реєстру власності на нерухомого майно в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстроване нерухоме майно приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу ОКП JIOP «БТІ та ЕО» скеровано вимогу про надання технічної документації на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 копії свідоцтва про право власності від 06.10.2011 року, копію витягу з реєстру про державну реєстрацію та технічний паспорт на приватизовану квартиру (будинок) ОКП JIOP «БТІ та ЕО» надано.

Згідно реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, квартира за адресою АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду, для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Положеннями ст. 371 ЦК України визначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

При цьому безпосередньо порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст.443 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень ст.ст. 366, 371-372 ЦК України, ст. 443 ЦПК України дає можливість встановити, що суд не просто визначає частку майна боржника у спільному майні, а саме виділяє частину майна в натурі з метою подальшого звернення стягнення на цю частину, що відповідно до ст.364 ЦК України має наслідком припинення права спільної сумісної власності.

Із матеріалів подання вбачається, що співвласником квартири за адресою АДРЕСА_3 є також ОСОБА_5 , яка не є боржником у вказаних правовідносинах.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Порядок примусового звернення стягнення на майно особи при виконанні судових рішень встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Зокрема, стаття 18 цього ж Закону встановлює, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.48 вказаного Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах,інші цінності,у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч.1 ст.50 зазначеного Закону, звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Згідно правової позиції ВСУ в постанові від 15 січня 2014 року у справі №6-148 цс 13 об`єктом реалізації з прилюдних торгів може бути нерухоме майно, яке є об`єктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий комплекс (або його частина, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний об`єкт власності)), а не його частина, яка не набула статусу об`єкта нерухомості в передбаченому законом порядку. Відтак, суд не приймає посилання виконавця на те, що підготовка до прилюдних торгів та самі торги не можуть бути проведені без вирішення питання щодо визначення 1/1 частки з об`єкта нерухомого майна й набуття статусу об`єкта цивільних прав.

На думку суду, дії державного виконавця, пов`язані із визначенням частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, як один з етапів процедури реалізації майна, в даному випадку порушують принцип справедливості, який передбачає забезпечення розумного балансу між інтересами стягувача та правами і інтересами інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження.

Разом з тим, до свого подання державним виконавцем не додано доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи щодо встановлення в боржника інших цінностей, зокрема: коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, рахунків в цінних паперах у депозитарних установах, а також щодо встановлення в боржника іншого рухомого майна чи конкретних предметів (меблі, оргтехніка, побутова техніка тощо), на які необхідно в першу чергу звернути стягнення на погашення заборгованості згідно виконавчого документу.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2019 року вже було відмовлено у задоволенні аналогічного подання. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто в даній цивільній справі не підлягають доведенню обставини, які стали підставою для відмови.

При цьому суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки в даному поданні йдеться також про суми заборгованості боржника, які виникли вже після ухвали Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2019 року.

В поданні начальник державної виконавчої служби просить визнати 1/1 ідеальної частки. По суті він просить визначити не частку нерухомого майна, а право власності на об`єкт власності в цілому.

«1/1» - це не частка в нерухомому майні, а цілий об`єкт нерухомості. Але суд не має правових підстав визнавати право власності на об`єкти в цілому за боржником, оскільки цей об`єкт належить двом особам на праві спільної сумісної власності.

Тому, суд дійшов висновку про недоведеність підстав для задоволення подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Тетюка Р.М. про визначення 1/1 ідеальної частки майна за ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №28496295. За таких обставин, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Тетюка Р.М. про визначення 1/1 ідеальної частки майна за ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №28496295.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.Є.Радченко