ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7296/19
провадження № 2/753/3163/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"26" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участі

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Андронова Олега Борисовича про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Андронова Олега Борисовича про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.06.2016 р. його було прийнято на посаду провідного економіста відділу фінансового моніторингу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», згідно наказу №306-К від 10.06.2016 р. 23.06.2016 р. ОСОБА_1 був переведений на посаду заступника начальника відділу фінансового моніторингу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», згідно наказу №337-К від 23.06.2016 р. Зазначає, що 23.06.2016 р. його було також призначено на посаду керівника комплаєнс за сумісництвом. Вказує, що 19.12.2016 р. до трудової книжки позивача внесено запис №14 про звільнення його з посади заступника начальника відділу фінансового моніторингу та з посади керівника комплаєнс за сумісництвом, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до запису №15 трудової книжки ОСОБА_1 , запис за №14 є недійсним, зазначено, що 19.12.2016 р. його звільнено за згодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України. Вказує, що згоди на звільнення не давав.

З огляду на викладене, позивач, звертаючись до суду з даним позовом та уточнивши позовні вимоги просить суд:

- стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 90 894 грн. 78 коп., з яких: заборгованість по заробітній платі за посадою керівника комплаєнс за сумісництвом - 57 395 грн. 50 коп., компенсація за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 23.06.2016 р. по 19.12.2020 р. за посадою керівника комплаєнс за сумісництвом - 3 566 грн. 95 коп., вихідна допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати за посадою керівника комплаєнс за сумісництвом - 9 977 грн. 78 коп.; вихідна допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати за посадою начальника відділу фінансового моніторингу - 19 954 грн. 55 коп.;

- зобов`язати ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» виправити помилки, які були допущені при внесенні записів до трудової книжки;

- визнати позивача кредитором ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» стосовно суми заборгованості в розмірі 90 894 грн. 78 коп.;

- зобов`язати ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» включити кредиторську вимогу ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вимогу , що підлягає задоволенню згідно другої черги порядку черговості.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позові, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача та представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.06.2016 р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду провідного економіста відділу фінансового моніторингу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», згідно наказу №306-К від 10.06.2016 р.

23.06.2016 р. ОСОБА_1 був переведений на посаду заступника начальника відділу фінансового моніторингу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», згідно наказу №337-К від 23.06.2016 р.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що запис №14 від 19.12.2016 р., відповідно до якого позивача звільнено з посади заступника начальника відділу фінансового моніторингу ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк», у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, наказ №49 ОС від 19.12.2016 р. є недійсний.

Встановлено, що 19.12.2016 р. ОСОБА_1 звільнено за згодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України, згідно з наказом 49 від 19.12.2016 р., що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 . (а.с.8-9)

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що 23.06.2016 р. його було також призначено на посаду керівника комплаєнс ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» за сумісництвом, а 19.12.2016 р. його було звільнено з посади керівника комплаєнс за сумісництвом. Зазначає, що при звільненні з посади керівника комплаєнс за сумісництвом йому не було виплачено всіх сум, що належать йому відповідно до законодавства. Також, вказує, що до трудової книжки позивача було внесено недостовірні дані, оскільки згоди на своє звільнення не давав.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинстава є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинстава - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Разом з тим, належних доказів прийняття ОСОБА_1 на посаду керівника комплаєнс ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» за сумісництвом позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не довів допустимими доказами (ст. ст. 77, 78 ЦПК України), що при внесені записів до його трудової книжки було допущено помилки, або внесено недостовірні дані.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по виплатам при звільненні з посади керівника комплаєнс за сумісництвом та про зобов`язання відповідача виправити помилки в трудовій книжці задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання позивача кредитором ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» стосовно суми заборгованості, зобов`язаня ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» включити кредиторську вимогу ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вимогу, що підлягає задоволенню згідно другої черги порядку черговості, суд вважає, що дані вимоги не можуть бути задоволенні судом, оскільки вони є похідними від, тих в задоволенні яких суд відмовив з вищенаведених підстав.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати за посадою начальника відділу фінансового моніторингу - 19 954 грн. 55 коп., суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.12.2016 р. ОСОБА_1 було звільнено за згодою сторін, у відповідності до п.1 ст. 36 КЗпП України, згідно з наказом 49 від 19.12.2016 р.

Статтею 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Тобто, вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку виплачується при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 КЗпП України, разом з тим позивача було звільнено з посади згідно з п.1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, нормами КЗпП України не передбачено здійснення виплат працівнику вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку при звільненні з підстав зазначених у п.1 ст. 36 цього Кодексу, у зв`язку із чим дана вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44 КЗпП України, ст. ст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 280-289, 353-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Андронова Олега Борисовича про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА