КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/5862/20 Головуючий у 1 інстанції - Кириленко Т.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екобуд", Публічного акціонерного товариства "АБ "Укргазбанк"

про визнання недійсним іпотечного договору майнових прав в частині

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екобуд", Публічного акціонерного товариства "АБ "Укргазбанк" про визнання недійсним іпотечного договору майнових прав в частині.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати повністю і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а судові витрати позивача, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на відповідачів, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми цивільного-процесуального права.

22 жовтня 2020 року до Київського апеляційного суду від представника ПАТ "АБ "Укргазбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій вона просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ТОВ "Екобуд" не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ "Екобуд", ПАТ "АБ "Укргазбанк" про визнання недійсним іпотечного договору майнових прав в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 січня 2018 року, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Екобуд", визнано його банкрутом, завершено його підприємницьку діяльність та розпочато відносно нього ліквідаційну процедуру тощо.

01 червня 2020 року представник ПАТ "АБ "Укргазбанк" звернулась до суду із заявою про закриття провадження у справі, в якій, посилаючись на ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедури банкрутства, позиції Верховного Суду та постанову Господарського суду м. Києва від 16 січня 2018 року у справі №910/23859/16, просила закрити провадження у цій справі.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що в п.8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедури банкрутства чітко зазначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюються виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п. 8 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодекс України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно безпідставності посилання позивача на те, що даний спір не є майновим, а відповідно до п. 8 ч. 1 с. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах лише з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається із позовної заяви, позов пред`явлено про визнання недійсним іпотечного договору майнових прав, укладеного 18 вересня 2007 року між ТОВ "Екобуд" та ПАТ "АКБ "Київ" (правонаступником якого є ПАТ АТ "Укргазбанк"), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. та зареєстрований в реєстрі за №371д, в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи зазначене, та те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 16 січня 2018 року у справі № 910/23859/16 припинено процедуру розпорядження майном відповідача у даній справі - ТОВ «Екобуд», визнано ТОВ «Екобуд» банкрутом та розпочато відносно нього ліквідаційну процедуру і даний спір стосується визнання недійсним іпотечного договору майнових прав, укладеного ТОВ «Екобуд», суд першої інстанції дійшов правильного про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 13 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: