Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Гурової Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу №221/3750/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Волноваського районного суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області. Дана заява мотивована тим, що у період з 16 лютого 1974 року по 05 липня 2018 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з моїм чоловіком, ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік, ОСОБА_2 , помер. Після смерті чоловіка заявник звернулась до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника. Однак, працівники Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомили її, що вона дійсно має право на призначення пенсії у разі втрати годувальника, але для призначення такого виду пенсії їй необхідно надати довідку про факт перебування її на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , зокрема, відповідне рішення суду, оскільки, як повідомили працівники Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, реєстрацією її місця проживання є місто Харцизьк Донецької області, яка є територією, що тимчасово не контролюється українською владою, у зв`язку з цими обставинами вона була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не проінформували, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про укладання шлюбу НОМЕР_1 виданого 16.02.1974 року Харцизьким міським відділом ЗАГС вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружилися 16.02.1974 року, актовий запис №57 (а.с.11).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 08.09.2000 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Місце мешкання її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , також зареєстровано за вищевказаною адресою, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Харцизьским МВ УМВС України в Донецькій області 15.03.1996 року (а.с. 12,13).

Із наявної у матеріалах справи довідки № від 29.11.2018 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, та її фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Із наявних у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4 , виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 14.11.2018 року, актовий запис №802 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).

Відповідно довідки №0576-10-7/8178 від 27.10.2020 року виданої Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті перебував на обліку в Управлінні ПФУ Волноваського району Донецької області і станом на червень 2018 року пенсійна виплата складала 10364,36 грн. (а.с. 35).

Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 3.05.2019 року вбачається, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 задоволено (а.с. 17-20).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 виданого Пенсійним фондом України ОСОБА_1 вбачається, що їй призначена пенсія за віком (а.с.10).

Згідно посвідчення № НОМЕР_6 вбачається, що померлому ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком (а.с.15).

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до вимог діючого законодавства, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Дана позиція цілком підкріплюється п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими , що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, та приймаючи письмові пояснення свідків, суд вважає доведеним факт перебування заявника ОСОБА_1 на утриманні у її чоловіка ОСОБА_2 , оскільки основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, тобто її чоловіка ОСОБА_2 , тому повністю задовольняє вимоги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 89, 209, 229, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ханженкове, м. Макіївки, Донецької області, на утриманні ОСОБА_2 , уродженця смт. Зуївка, м. Харцизька, Донецької області, у період з 16.02.1974 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Писанець