ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 листопада 2020 року м. Чернівці

справа № 726/2090/16-ц

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Чернівецького апеляційного суду Владичан А. І. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, задоволено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам ст.356 ЦПК України, а саме: не зазначено в апеляційній скарзі усіх учасників справи, із зазначенням їх місця проживання чи перебування, не надано копій апеляційної скарги відповідно кількості учасників справи, не зазначено в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, не уточнено в прохальній частині апеляційної скарги, які саме вимоги апелянт просить ухвалити суд, при перегляді рішення суду першої інстанції, не надано доказів отримання апелянтом оскаржуваного рішення, а також не подано суду клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду апеляційної інстанції із зазначенням поважних причин такого пропуску, а також не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 169 гривень 30 копійок.

11 листопада 2020 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву, зміст якої не відповідає формі та змісту апеляційної скарги.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначив у поданій ним заяві учасником справи Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, яка не є стороною у даній справі. Водночас позивачем у даній справі є ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , а відповідачем є Чернівецька міська рада.

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/928/20

Разом з тим, в обґрунтування своїх доводів в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 посилається на неправомірність відкриття судом першої інстанції провадження у справі та незалучення його до участі у справі, в якості третьої особи. Однак не наводить доводів щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення по суті.

Крім того, вимоги ухвали Чернівецького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року щодо надання доказів отримання апелянтом оскаржуваного рішення, подання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду апеляційної інстанції із зазначенням поважних причин такого пропуску, а також сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 169 гривень 30 копійок, ОСОБА_1 взагалі не виконано.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року, (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // SeriesA N 253- В).

Таким чином, саме звернення особи до суду із апеляційної скаргою не спричиняє безумовне відкриття апеляційного провадження у справі та початок стадії апеляційного провадження. Адже суд апеляційної інстанції, відкриваючи апеляційне провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, порядку здійснення права на звернення до суду апеляційної інстанції (умови реалізації права на звернення до суду апеляційної інстанції). Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з апеляційною скаргою є залишення скарги без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції може вирішити питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що як суд апеляційної інстанції, так і особа, яка подала апеляційну скаргу, наділені низкою процесуальних прав та обов`язків.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 належним чином усунуті не були, заява про поновлення строку заявником не подана, тому згідно п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.358 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя А.І. Владичан