Справа № 148/1036/19
Провадження № 22-ц/801/2141/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
УХВАЛА

10 листопада 2020 рокуСправа № 148/1036/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тульчинської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2019 року, посвідченого Тульчинської державною нотаріальною конторою за №2-339 за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравець Віти Анатоліївни на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020 року,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравець Віти Анатоліївни на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020 року та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В поданій заяві, заявник просила звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, або відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по суті.

Заява мотивована тим, що позивач має скрутне матеріальне становище, оскільки є одинокою матір`ю, яка має дитину віком до чотирнадцяти років, а також членом малозабезпеченої та багатодітної сім`ї.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Креус проти Польщі" № 28249/95 від 19 червня 2001 року констатував, що передбачені національним законом формальні правила на доступ до апеляційного розгляду не повинні становити надмірний тягар для апелянта, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе відстрочити відповідачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження вищезазначених доводів представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравець Віта Анатоліївна надала довідки управління соціального захисту населення Тульчинської РДА №955, №954, №953 від 05 жовтня 2020 року, відповідно до яких позивач знаходиться на обліку в УСЗН Тульчинської РДА і отримує соціальну допомогу на 3 дітей одиноким матерям; на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та малозабезпеченим сім`ям.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравець В.А. на підставі пп. «в)», «г)» п. 2 ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» слід задовольнити частково, а саме відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Таке вирішення клопотання, з однієї сторони, забезпечить доступ Дмитрик Ж.В. до суду апеляційної інстанції, а з іншої сторони, сприятиме справедливості здійснення судових процедур.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції роз`яснює стороні позивача наступне.

Згідно з п. 6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду визначений у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, враховуючи обсяг позовних вимог та вимог апеляційної скарги за подачу даної апеляційної скарги пілягає сплаті судовий збір у розмірі 2305,20 грн. = (1536,80 грн. * 150%).

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на оскарження судового рішення та в строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам ст.356 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 136, 354, 356, 359 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравець Віти Анатоліївни про звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020 року, в розмірі 2305,20 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тульчинської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2019 року, посвідченого Тульчинської державною нотаріальною конторою за №2-339 за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравець Віти Анатоліївни на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020 року.

Надіслати копію ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам справи разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами.

Надати учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, який за своїм змістом має відповідати вимогам, встановленим ч. 2 ст. 360 ЦПК України до 23 листопада 2020 року, додавши до відзиву докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий