Провадження № 2 /263/2768/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Т.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про про визнання противоправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 09.11.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, в якій позивач просить суд:

1)визнати незаконним та скасувати наказ про догану №326-0 від 25.09.2020 року;

2)визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення № 327-0 від 25.09.2020 року;

3)поновити ОСОБА_1 на займаній посаді з 29.09.2020 року;

4)стягнути з Державного агентства рибного господарства України середній заробіток за час вимушеного прогулу у зав`язку з незаконним звільненням у розмірі 8033 грн.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя виходить з наступного.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд повинен з`ясувати, чи належить справа до розгляду цивільної юрисдикції загальних судів.

Подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства) та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

До поняття публічної служби включають діяльність працівників усіх інституцій, які виконують публічні завдання, в тому числі державна служба.

Спір виник з приводу проходження позивачем публічної служби в Державному агентстві рибного господарства України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що спір не належить до цивільної юрисдикції.

Спори з приводу проходження державним службовцем публічної служби є предметом юрисдикції адміністративних судів України.

З урахуванням наведеного, розгляд такої справи згідно з положеннями ст. ст. 19, 20 КАС України відноситься до компетенції адміністративного суду та проводиться в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Вказані обставини є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 19, 23, 186 ЦПК України, ст. ст. 19, 20 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про про визнання противоправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що з даними вимогами йому слід звернутися в порядку КАС України до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя Т.І.Федоренко