Справа № 234/9833/20
Провадження № 2/234/2862/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Нейло І.М.

секретар судового засідання Ридош Г.Ю.

справа № 234/9833/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник якої ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що в період з 15.09.2003 року по 04.02.2020 року позивач працювала у приватному акціонерному товаристві «Старокраматорський машинобудівний завод». Наказом №11 від 04.02.2020 року позивача було звільнено за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні позивачу була видана трудова книжка, але не було проведено розрахунок. Так, ПрАТ «СКМЗ» не виплатило їй заробітну плату за грудень 2019 року в сумі 1092,21 грн., за січень 2020 року- 1530,62 грн., лютий 2020 року- 1196,92 грн., а всього в сумі 3819,75 грн., що підтверджується довідкою відповідача. Просить суд стягнути з ПрАТ «СКМЗ» заборгованість по заробітній платі у сумі 3819,75 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.02.2020 року по день ухвалення судом рішення по справі виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 313,12 грн. Також, зазначає, що 12.03.2020 року в Україні було введено карантин через спалах у світі коронавірусу, в неї виникли певні труднощі щодо своєчасного звернення за правовою допомогою до адвоката, а тому, вона не звернулася у встановлений законом тримісячний строк звернення до суду із позовом про стягнення середнього заробітку, отже, просить суд поновити строк на звернення до суду з вказаною позовною заявою.

21.09.2020 відповідач надав пояснення щодо належності доказів, в яких зазначив, що дійсно на момент звільнення заборгованість перед позивачем склала 3819,75 грн. У зв`язку із введеним на території України карантином, на підприємстві запроваджено особливий режим роботи. Для певних категорій працівників введена дистанційна робота, інші знаходяться на простої. До початку введення карантину (12.03.2020 року) кількість робочих днів у березні склала 6 днів, у квітні 0 днів, на травень 2020 року наказом № 49 від 02.03.2020 року додаткові неоплачувані дні встановлені на 04.05.2020-08.05.2020 року, а також з 12.05.2020 року по 15.05.2020 року. Відповідно до наказу № 59А від 18.03.2020 року та Постанови № 2 від 18.03.2020 року на період часу з 18.05.2020 року по 18.07.2020 року встановлено тиждень з двома робочими днями. Відповідно до наказу № 134 від 30.06.2020 року на весь період дії карантину також встановлено неповний робочий тиждень по 16 робочих часів на тиждень, тобто 2 робочих дні. Так, за період з 05.02.2020 року по 29.02.2020 року 18 робочих днів, у березні 2020 року- 6 робочих днів, у квітні 2020 року 0 робочих днів, у травні 2020 року- 6 робочих днів, у червні 2020 року- 8 робочих днів, у липні 2020 року -10 робочих днів, у серпні 2020 року- 8 робочих днів, у вересні 2020 року- 8 робочих днів.

У судове засідання позивачка та представник позивача адвокат Гур?єва Л.М. не з`явились, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення просила врахувати аргументи викладені в поясненнях на позовну заяву. Заяв та клопотань про відкладання розгляду справи від неї не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані сторонами докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Так, статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що згідно наказу №131 від 11.09.2003 року, ОСОБА_1 було прийнято на роботу машиністом крана до ковально - термічного цеху до ОАО «Старокраматорський машинобудівний завод», що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно наказу № 11 від 04.02.2020 року ОСОБА_1 було звільнено за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

На підтвердження не виплаченої заробітної плати позивачем надано суду довідку про заборгованість по заробітній платі №286 від 26.05.2020 року, з якої вбачається, що відповідачем на день звільнення не була виплачена заробітна плата за грудень 2019 року в сумі 1092,21 грн., за січень 2020 року- 1530,62 грн., за лютий 2020 року- 1196,92 грн., а всього в сумі 3819,75 грн.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» має перед позивачем ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 3819,75 грн., що не заперечується відповідачем.

Щодо вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, починаючи з 05.02.2020 року по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне.

Аналіз статей 116, 117 КЗпП України свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність, що також зазначено у п.2.2 рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012р. у справі №1-5/2012.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При цьому розмір середнього заробітку необхідно проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з наступними змінами (далі - Порядок). Згідно з пунктами 2, 5 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі №1-5/2012, в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті233Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Позовна заява була подана до суду 06.07.2020 року, предмет позову - вимоги майнового характеру. Позивач звернувся до суду з порушенням строків для звернення, але вважає поважною причиною пропуску такого суду з обставин викладених у позові.

Таким чином, враховуючи, що відповідач повністю не розрахувався із працівником при звільненні, тримісячний строк звернення до суду із позовом про стягнення середнього заробітку не пропущений.

Виходячи з наданої відповідачем довідки про заробітну плату позивачу, його середньоденна заробітна плата складає 313,12 грн. без утримання податків і зборів, що не заперечує позивач.

За період з 05.02.2020 року по 06.10.2020 рокуминуло 168 робочих дні. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із п`ятиденного робочого тижня ОСОБА_1 та листа Міністерства соціальної політики України від 03.08.2019 р. "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік».

Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.02.2020 року по 06.10.2020 рокувключно становить 52604,16 грн. із розрахунку 313,12 грн. х 168 дні, які і підлягають стягненню на користь позивача.

Оскільки розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 313,12 грн. визначено із нарахованої заробітної плати без утриманих податків та обов`язкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та інших обов`язкових платежів передбачених законодавством України. (Висновок, Верховного Суду від 02.10.2019 р. у справі № 643/4807/16-ц).

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 3819,75 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 52604,16 грн.

Враховуючи, що судом ці вимоги задоволені, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 265, ЦПК України, ст.ст. 47, 83, 116, 117, 233 КЗпП України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі у сумі 3819,75 грн. (три тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень, 75 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 52604,16 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот чотири гривні, 16 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського

міського суду І.М.Нейло