Номер провадження: 22-ц/813/6031/20
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

перевіривши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У жовтні 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2019 року позов задоволено. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 грудня 2006 року у розмірі 612975,43 дол. США. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 257 476, 32 грн., а саме у рівних частках з кожного по 128 738, 16 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху, з наданням апелянту строку, у відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали сплатити судовий збір у розмірі 193 107, 24 грн.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до прикінцевих положень ЦПК України (Закон № 540-IX від 30.03.2020; в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з Законом № 731-IX від 18.06.2020 (який набув чинності 17.07.2020 року) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 квітня 2020 року копія ухвали судді Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року була направлена ОСОБА_1 , за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 177-184, 192).

Однак, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 вручено не було, оскільки на адресу суду із поштового відділення був повернутий конверт з позначкою «за закінченням термін зберігання» (а.с. 205-206).

Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 197-200).

04 червня 2020 року копія ухвали судді Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року була направлена ОСОБА_1 , за адресою місця його реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 208).

Також 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 повторно була надіслана копія ухвали, за адресою, зазначеною апелянтом в апеляційній скарзі (а.с. 233).

Однак, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 вручені за вказаними адресами не були, оскільки на адресу суду із поштового відділення був повернутий конверт з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 211-212, 236-237).

Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

При цьому ОСОБА_1 до апеляційного суду заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження не надав, не цікавився рухом своєї апеляційної скарги та у встановлений строк, недоліків апеляційної скарги не усунув.

Також ОСОБА_1 з заявою про продовження строку для усунення недоліків по апеляційній скарзі до суду не звертався, тому суд прийшов до висновку, що у встановлений строк, недоліків апеляційної скарги апелянтом усунені не були, а саме апелянтом не був сплачений судовий збір у розмірі 193 107, 24 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України в разі не усунення недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що її подала.

Враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги, у встановлений строк ОСОБА_1 не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України.

Оскільки, ОСОБА_1 , зазначивши в апеляційній скарзі, що оскаржуваним рішенням суду порушені його права, однак не скориставшись своїм процесуальним правом на розгляд справи, до вказаного у ухвалі недоліки не усунув, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Одночасно апелянту роз`ясняється, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 знову звернутися до суду, однак вже з виправленою апеляційною скаргою назаочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2019 року, для розгляду в апеляційній інстанції.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк