Справа № 265/6023/20
Провадження № 2/265/1618/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участі секретаря Дрьомової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/6023/20 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що КБ «Приватбанк» уклав із відповідачем кредитний договір 5 грудня 2010 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на прийняття Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, відповідно до яких кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може у будь-який момент змінити його, на що погоджується клієнт банку. Відповідно до вказаних Умов Порядок нарахування та умови погашення кредиту, відсотків та відповідальність за порушення кредитного договору передбачена положеннями такого договору. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань, на підставі чого заборгував банку суми з повернення кредиту, відсотків та неустойки на загальний розмір 430256,15 грн. Враховуючи, що добровільно сплатити суму боргу відповідач не бажає, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 137504,50 грн., яка утворилась у відповідача за період з 15 грудня 2010 року по 30 жовтня 2018 року, разом із судовими витратами на користь банку.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності, Кіріченко В. М., у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленим про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяву з проханням вирішити спір у його відсутність.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На підставі ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Факт укладення договору кредитування 5 грудня 2010 року між сторонами по справі підтверджується копією заяви позичальника від 5 грудня 2010 року про надання ОСОБА_1 у КБ «Приватбанк» кредиту в вигляді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за використання грошових коштів в розмірі 30% на рік на залишок боргу за кредитом, що також передбачено Тарифами банку, підписаними позичальником 13 грудня 2010 року. При цьому своїм підписом відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку та Пам`ятку клієнта, що є разом із заявою позичальника договором кредитування (а. с. 12, 13).

За умовами кредитування за договором від 5 грудня 2010 року, вбачається також, що при порушені позичальником строків платежу за кредитним договором нараховується пеня у вигляді 1% від боргу, однак не менше ніж 30 грн. на місяць щоразу при простроченні платежу на суму від 50 грн. більше ніж 5 днів поспіль (а. с. 12).

Факт встановлення 13 грудня 2010 року банком відповідачу кредитного ліміту в розмірі 1000 грн., який згодом було збільшено 15 грудня 2011 року до 8000 грн., підтверджується наданими представниками ПАТ «КБ «Приватбанк» відомостями (а. с. 10).

Суд також зазначає, що факт встановлення кредитного ліміту банком відповідачу підтверджується наданим представниками ПАТ «КБ «Приватбанк» розрахунком.

Видача позичальнику кредитної картки 16 грудня 2011 року підтверджується інформацією банку, за якою строк дії такої картки становив до грудня 2014 року (а. с. 11).

Згідно із п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписання кредитного договору позичальником підтверджує його згоду на визначення банком кредитного ліміту, який може бути в будь-який момент змінений банком (а. с. 30).

За п. 1.1.7.12 вказаних Умов договір діє протягом 12 місяців з часу його підписання, та якщо протягом вказаного строку не було договір припинено за заявою сторони такого договору, то він автоматично вважається пролонгованим на такий самий термін (а. с. 25).

Суд зауважує, що за п. 1.1.3.1.9 та п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк зобов`язаний не менше ніж 1 раз на місяць надавати позичальнику виписку про стан картрахунку та про проведені протягом місяця операції, або через «Інтернет-банкінг» або «Мобайл-банкінг». При цьому банк має право на зміну Тарифів банку та інших умов обслуговування рахунків шляхом надання виписки про стан картрахунку (а. с. 19).

Зміна назви юридичної особи позивача на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» підтверджується випискою з державного реєстру юридичних осіб та статутом АТ «КБ «Приватбанк» (а. с. 44, 45-46).

За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови договору від 5 грудня 2010 року, суд дійшов висновку, що угода між сторонами про надання кредиту є чинною, тому повинна виконуватись згідно діючого законодавства та умов укладеного між сторонами договору.

За довідкою-розрахунком позивача вбачається, що у відповідача станом на 31 липня 2020 року мається заборгованості перед КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 5 грудня 2010 року у загальному розмірі 430256,15 грн., в тому числі за період з 15 грудня 2010 року по 30 жовтня 2018 року в сумі 137193,84 грн., з яких заборгованість по кредиту 3748,36 грн., заборгованість по відсотках 133445,48 грн., що також підтверджується випискою банку по картковому рахунку ОСОБА_1 (а. с. 6-9, 47-52).

На підставі ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на момент укладення кредитного договору) в договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитором письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Суд зауважує, що в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 752/16018/15-ц зроблено висновок, що «у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2018 року по справі № 664/2784/15-ц.

Натомість, суд зазначає, що банком не було доведено факту повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки за укладеним із ним кредитним договором 5 грудня 2010 року з розміру 30% річних до розміру 34,8% річних та 43,2% річних відповідно, ані шляхом надання відповідачу виписки про стан його картрахунку, ані наданням відомостей про підключення позичальника до «Інтернет-банкінг» чи «Мобайл-банкінг».

Внаслідок цього суд вважає, що представники відповідача не довели законність підвищення відсоткової ставки за договором кредитування до розміру 34,8% річних та 43,2% річних відповідно шляхом узгодження такого підвищення із позичальником.

Таким чином суд дійшов висновку про недоведеність законності підвищення відсотків з розміру 30% та відповідно нарахування представниками банку таких підвищених відсотків позичальнику в розмірі 34,8% річних, починаючи з 1 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року, та в розмірі 43,2% річних, починаючи з 1 квітня 2015 року по 31 липня 2020 року (а. с. 6-9).

Враховуючи наведене, суд вважає, що за вказаний період сума нарахованих банком відсотків підлягає перерахунку, тому, зважаючи, що представниками банку було нараховано позичальнику за відсотковою ставкою 34,8% за період з 1 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 1985,59 грн., то при відсотковій ставці 30% така сума повинна зменшитись до 1711,72 грн. (1985,59 / 34,8% х 30% = 1711,72), тобто на 273,87 грн.

При цьому також зважаючи, що представниками банку було нараховано позичальнику за відсотковою ставкою 43,2% за період з 1 квітня 2015 року по 30 жовтня 2018 року 130950,58 грн., то при відсотковій ставці 30% така сума повинна зменшитись до 90937,90 грн. (130950,58 / 43,2% х 30% = 90937,90), тобто на 40012,68 грн.

Відповідно до наведеного розрахунку сума заборгованості з відсотків у позичальника перед банком повинна зменшитись загалом з 133445,48 грн. (нарахованих банком до 30 жовтня 2018 року включно) до 93158,93 грн. (133445,48 273,87 40012,68 = 93158,93).

Таким чином факт наявності заборгованості у позичальника у встановленому судом розмірі з відсотків, а також у наведеному представниками банку розмірі з кредиту підтверджується умовами договору кредитування від 5 грудня 2010 року.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк», заявлені до відповідача, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором від 5 грудня 2010 року в загальному розмірі 96907,29 грн. (3748,36 + 93158,93 = 96907,29).

На підставі п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (навіть, якщо його було сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір»).

Отже, за ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача також підлягають стягненню витрати банку по сплаті судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 1481,40 грн. (96907,29 / 137504,50 х 2102 = 1481,40).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 5 грудня 2010 року в сумі 96907 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот сім) грн. 29 коп.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1481,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 13 листопада 2020 року.

Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: вул. Грушевського 1-Д, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає в АДРЕСА_1 .

Суддя