ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 386/154/20

провадження № 22-ц/4809/1297/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Дуковського О.Л., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2020, суддя Шкамерда К.С., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.

04.10.2019 рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області шлюб між ними було розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , після розлучення батьків, проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 і вона займається його утриманням та вихованням.

Починаючи з серпня 2019 року відповідач чинить перешкоди в побаченні з сином та прийнятті участі у його вихованні, що проявлялось у не допуску до домоволодіння де проживає син, постійними конфліктами з цього питання.

Позивач зазначив, що домовитись ні по телефону, ні особисто про зустріч щодо побачення з сином не вдається, тому що відповідач постійно уникає зустрічей та розмов з ним. У власності позивача є трикімнатна квартира, в якій є всі необхідні умови для життя дитини.

Просив суд зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 .

Визначити наступні способи його участі у вихованні сина

- побачення три рази на тиждень: вівторок з 15.00 год. до 19.00 год., четвер з 15.00 год. до 19.00 год., субота з 09.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання або його перебування.

- щорічно кожного 02 вересня (день народження його сина) з 12.00 год. до 17.00 год.

В день його побачення з сином, він має право забирати сина з дитячого садка, додому (за місцем проживання відповідача) особисто.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2020 позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права. Зазначається зокрема, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував інтереси дитини, а також те, що в майбутньому у позивача зміниться адреса проживання, оскільки відповідач планує проживати у м. Києві у зв`язку із продовженням навчанням.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19.08.2020 відкрито апеляційне провадження .

До суду не надано відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.09.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що сторони уклали шлюб 22 вересня 2018 року, який був розірваний рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2019 року, (а.с.5-6).

В період перебування у шлюбі народився - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 , про що свідчить матеріали справи (а.с.4).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.01.2018 року засвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., ОСОБА_2 належить квартира, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 8-9).

Згідно висновку поданого органом опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.03.2020 року №01-32/17/1 членами комісії одноголосно було вирішено: в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити, ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні дитини: побачення два рази на тиждень: субота та неділя з 15.00 год. до 17.00 год. в громадських місцях, при несприятливих погодних умовах за місцем проживання батька в присутності матері; щорічно кожного 02 вересня (день народження сина) з 09.00 год. до 12.00 год лише в присутності матері (а.с.28-29).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що представник позивача під час розгляду справи довів зразкове ставлення ОСОБА_2 до дитини, оскільки останній бажає з нею бачитись, через що звертався до органу опіки і піклування та в суд, крім того, має житло, за станом здоров`я здоровий, а тому позов підлягає задоволенню частково, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Справа розглядалась відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 22 вересня 2018 року, який був розірваний рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2019 року (а.с.5-6).

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.09.2018 року (а.с.4).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 153, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що батько дитини відповідно до діючого законодавства має право на спілкування та виховання дитини. Однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дав належного обґрунтування своїх висновків коли визначав спосіб спілкування батька з дитиною при несприятливих погодних умовах за місцем проживання батька в присутності матері.

З матеріалів справи вбачається, що ні сторонами ні судом першої інстанції не було визначено, поняття «Несприятливі погодні умови».

Вираз - «несприятливі погодні умови» - має доволі широке тлумачення.

Крім того, вбачається, що між сторонами склались особисті неприязні відносини, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи, дитина не досягла віку 3 років, що свідчить про необхідність постійної присутності матері.

Спілкування батька з дитиною за місцем проживання батька в присутності матері не буде сприяти інтересам дитини, приймаючи до уваги неприязні відносини позивач та відповідача.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що побачення батька з дитиною два рази на тиждень в суботу та неділю з 15.00 до 17.00 в громадський місцях в присутності матері, буде відповідати, як інтересам дитини так і інтересам сторін по справі, оскільки буде зменшений ризик конфліктних ситуацій. В подальшому такий спосіб спілкування батька з дитиною може бути змінений, як за домовленістю батьків так і за рішенням компетентного органу, який розглядає такі спори.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в абзаці 3 резолютивної частини рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2020 словосполучення: «при несприятливих умовах за місцем проживання батька» необхідно виключити. В іншій частині рішення суду першої інстанції рішення суду залишається без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2020, змінити.

В абзаці 3 резолютивної частини рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2020 словосполучення: «при несприятливих умовах за місцем проживання батька» - виключити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати залишити по фактично понесеними сторонами.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: