Справа № 2-536/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, первісний стягував: АТ «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

05.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» ( далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. В обґрунтування якої вказує на те, що заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2011 року у справі №2-536/11 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та стягнуто з боржника на користь позивача заборгованість за кредитним договором №719-08/К-07 від 02.11.2007.

02.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", укладено договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №719-08/К-07 від 02.11.2007 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Зважаючи на викладене, є всі підстави для заміни стягувача у цій справі його правонаступником.

Вимога щодо видачі дублікату виконавчого листа обґрунтована тим, що згідно Акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів передані Банком до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» не були, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті. Таким чином, оригінали виконавчих листів щодо боржників у заявника та первісного стягувача відсутні, а заборгованість за кредитним договором не погашена. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідоме та можливість їх встановлення відсутня. Отже, виконавчі документи стягувачем втрачено. Вимога про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання обґрунтована тим, що процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій фонду з відчуження великої кількості активів, вплинула на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Таким чином, перебування АТ «Дельта Банк» у процесі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Семченкова Н.С. просила розглянути заяву без участі представника заявника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася. Про дату час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Подала заяву про відкладення розгляду заяви ТОВ ФК «Еліт Фінанс», Суд визнає причини неявки боржника в судове засідання не поважними.

Первісний стягувач -АТ «ДельтаБанк» повідомлений про розгляд заяви належним чином, у судове засідання повторно не з`явився.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 433, ч.3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та надані до заяви письмові докази, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 442ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5).

Судом встановлено, що Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у 2010 році було відкрито провадження у цивільній справі №2-536/11 за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В процесі розгляду справи судом було здійснено заміну первісного позивача на його правонаступника АТ`Дельта Банк». Заочним рішенням від 08.02.2011 року у справі №2-536/11 було частково задоволено позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 66909,80 грн., а також понесені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 669,90т грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього стягнуто 67699,70 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

16.03.2011 року на адресу позивача АТ «Дельта Банк» був направлений виконавчий лист /а.с.72/.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії до моменту повного припинення зобов`язання.

За змістом ч. 1, 2, 5 ст.442ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічне правило викладене і в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається заміна кредитора.

Тобто відбувається вибуття сторони виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

02.07.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором №719-08/К-07 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»/а.с.84-91/

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Щодо вимог заявника про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання суд виходить з наступного.

Відповідно до п.9 ч.1ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

За загальним правилом за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Проте, якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом (ст.368 ЦПК України в редакції на час набрання рішенням законної сили).

Судом встановлено, а також підтверджується матеріалами справи, що 16.03.2011 року на адресу позивача у справі АТ «Дельта Банк» був направлений виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 67699,70 грн. /а.с.72/.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчих листів) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у даній справі становив один рік.

Згідно з Інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів щодо боржника ОСОБА_1 станом на 25.09.2020р. відсутні.

Відповідно до п. 17.4 розділу 13перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

За приписами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначеному, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного доказу втрати оригіналів виконавчих документів, дублікат яких заявник просить видати та щодо яких просить поновити строк для пред`явлення до виконання. При цьому стягувач не зазначає поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надає відповідно доказів на підтвердження своїх вимог.

Посилання заявника на те, що з 02.10.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «ДельтаБанк», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення про початок процедури ліквідації AT «ДельтаБанк» та на те, що процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій фонду з відчуження великої кількості активів, вплинула на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків, не беруться судом до уваги, та, відповідно, дана підстава не є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився ще до 02.10.2015.

Відсутність відповідного запису в акті приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, на яке посилається заявник в обґрунтування вимог щодо видачу дублікату виконавчого документа, сам по собі не є допустимим та достатнім доказом дійсно втрати оригіналу виконавчих листів. Саме по собі виявлення факту втрати виконавчого документу через більш, ніж як дев`ять років з часу його видачі, в сукупності із тим, що первісний стягувач не здійснював жодних дій для виконання судового рішення, не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, з наданих заявником додатків до договору №2273/К про відступлення права вимоги від 02.07.2020 року судом не встановлено, який саме розмір заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 №719-08/К-07 від 02.11.2007 було відступлено новому кредитору.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року п.37).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим самим забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» не надано суду доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій стягувачем у визначений законом строк, а також заявником не надано доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість первісного стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

На підставі викладеного, судом не встановлено обставин на підтвердження факту втрати виконавчих листів та поважність причин пропуску строків їх пред`явлення до виконання, заявник жодних доказів на підтвердження своїх вимог в цій частині не надав, а тому суд дійшов висновку, що в цій частині вимог заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.247,260,353, ч.1ст.442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2011 року у справі №2-536/11про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №719-08/К-07 від 02.11.2007 у сумі у сумі 66909,80 грн., а також понесених позивачем витрат на оплату судового збору у сумі 669,90т грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього стягнуто 67699,70 грн., з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (, адреса реєстрації: м. Київ, провулок Ковальський, 19, офіс 147).

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.11.2020 року.

СуддяІ. П. Прінь