Справа № 203/1412/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за заявою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, заінтересована особа П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява прокурора, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності. Будь-які ніші особи за вказаною адресою не були зареєстровані. Згідно інформації Самарського районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть №5563 від 15.07.2015 року. Відповідно до інформаційної довідки П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_1 ніхто не звертався, заповітів від її імені не зареєстровано, спадкова справа не заводилась. Таким чином спадщина після смерті ОСОБА_1 ніким не успадкована. Посилаючись на вказані обставини, а також не вжиття Дніпровською міською радою заходів для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, прокурор просив визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після померлої ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , передавши вказану квартиру у власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

В наданій заяві представник прокуратури просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши про підтримання поданої заяви.

Представник Дніпровської міської ради в поданій заяві зазначив про підтримання в повному обсязі поданої прокуратурою заяви.

П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора і наданій заяві також просила розглядати справу без участі їх представника.

Враховуючи зазначені обставини, положення ст.ст.211,247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви по суті за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 02.03.2020 року, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Інші особи за вказаною адресою зареєстрованими не значаться.

Відповідно до довідки ЖБК №44 від 27.04.1998 року, ОСОБА_1 проживала в квартирі АДРЕСА_1 , була членом ЖБК №44 та сплатила пай за квартиру.

Згідно реєстраційного посвідчення КП «ДМБТІ» на підставі довідки ЖБК №44 від 27.04.1998 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на зазначену вище квартиру, про що зроблено відповідний запис в реєстрову книгу за реєстровим №51-52.

Вказане свідчить, що ОСОБА_1 у відповідності до діючих на той час ст.15 Закону України «Про власність» та ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» фактично набула право власності на квартиру в передбаченому законом порядку.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 померла, про що відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис про смерть №5563 від 15.07.2015 року.

Відповідно до інформаційних довідок наданих П`ятою Дніпровською державною нотаріальною конторою вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_1 ніхто не звертався, заповітів від її імені не зареєстровано, спадкова справа не заводилась.

Згідно зазначеної вище довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 02.03.2020 року, вбачається, що за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , інші особи зареєстрованими не значаться.

Таким чином, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_1 у встановлені законом порядок та строки ніким не успадкована.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, з огляду на наступне.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її неприйняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місце відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Отже, за змістом викладеної норми відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом чи за заповітом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом, відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці спадкодавця усунені від спадкування. Крім того, вказаною нормою покладено обов`язок подати в суд за місцем відкриття спадщини, а у разі, якщо до спадщини входить нерухоме майно, - за місцем його знаходження після спливу одного року з часу відкриття спадщини заяву про визнання спадщини відумерлою. Тобто, законодавець надав спадкоємцю час в один рік, якщо вони не встигли подати заяву про прийняття спадщини або пропустили строк для прийняття спадщини, здійснити свої права на спадщину.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_1 заповіт не складався та спадкоємці за законом відсутні.

З заявами про прийняття спадщини жодна особа не зверталась та спадкова справа не заводилась.

З моменту смерті ОСОБА_1 та, відповідно, відкриття спадщини, один рік сплив.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання спадщини відумерлою та її передачі у комунальну власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

При цьому, враховуючи надані прокурором до заяви докази, суд вважає доведеним не вжиття міською радою передбачених законом заходів для вирішення питання про визнання спадщини відумерлою і передачі її у комунальну власність м.Дніпро та про наявність у прокурора передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.56 ЦПК України підстав для звернення до суду.

Крім того, суд враховує, підтримання поданої прокурором заяви представником Дніпровської міської ради.

В зв`язку з цим, заяву прокурора слід задовольнити. Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 та передати вказану квартиру у комунальну власність територіальної громади м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1216,1220,1223,1268-1270,1277 ЦК України, ст.ст.4,5,10-13,56,76-81,223,258,259,263-268,293,334-338 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, заінтересована особа П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що складається з квартири АДРЕСА_3 та передати вказану квартиру у комунальну власність територіальної громади м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 листопада 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак