ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1451/17
Провадження № 2/210/73/20
У Х В А Л А

іменем України

"04" листопада 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді: Ступак С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Доценко В.В,

відповідача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказана цивільна справа.

04 листопада 2020 року у судовому засіданні головуючим по справі суддею Ступак С.В. заявлено самовідвід, оскільки існують підстави вважати, що розгляд справи може викликати у сторін сумніви в його об`єктивності та неупередженості, зважаючи на те, що відповідач по справі ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Металургійної районної у місті ради від 20.12.2020 року про список присяжних у Металургійному районі м. Кривого Рогу, входить до складу присяжних у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу. Крім того, одним з представників відповідача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 .

Зважаючи на те, що у провадженні Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконним рішенням судді. (справа №177/1656/19, провадження №2/216/3659/19), відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Судом постановлено на обговорення вказаної заяви перед учасниками по справі.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечував щодо заявленого самовідводу з підстав того, що його представником є ОСОБА_4 , який є позивачем у іншій справі, де суддя Ступак С.В. є відповідачем. Однак, з підстав того, що він ( ОСОБА_1 ) входить до списку присяжних у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу, заперечував, оскільки, вважає, що це не може слугувати підставою для самовідводу судді Ступак С.В.

Представники відповідача - Комар Е.А., Руденко А.П., Петуніна Р.Б. (кожен окремо), заперечували проти заявленого самовідводу.

Позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_9 , у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна - центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, самовідвід головуючого судді Ступак С.В., слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, ч.6 ст.259 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Ступак С.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди - задовольнити.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди передати до канцелярії Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню окремо не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 листопада 2020 року.

Суддя: С. В. Ступак