У Х В А Л А

9 листопада 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Косинського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» про стягнення заборгованості, одночасно подавши заяву про забезпечення цього позову.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що ним подано позов з підстав того, що 30.10.2020 року ним укладено з ПП «СОПРО-СЕРВІС» договір про відступлення права вимоги (цесії) за яким до нього перейшло право вимоги заборгованості ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» за договором підряду від 01.05.2019 року у розмірі 22 658 471 грн. 97 коп.

Оскільки ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» в добровільному порядку заборгованість не погашає та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, заявник просить суд забезпечити його позов шляхом накладення арешту на належні на праві власності ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» про стягнення заборгованості.

Судовий розгляд за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову призначено на 09.11.2020 року.

До початку судового засідання ОСОБА_2 через канцелярію суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій доповнено позов вимогою про визнання договору купівлі-продажу нежилих приміщень по АДРЕСА_1 , укладеного 07.11.2020 року між ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» та ТОВ «СІТІ-ГЕЙТ» з посиланням на його удаваність.

Крім того, позивачем подано заяву про уточнення заяви про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що з метою ухилення від виконання можливого судового рішення за його позовом, ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» після одержання судового повідомлення про розгляд заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні цьому товариству нежилі приміщення передало їх за договором купівлі-продажу ТОВ «СІТІ-ГЕЙТ», вимогою про визнання недійсним якого доповнено первісний позов.

З метою забезпечення у майбутньому виконання рішення суду, у разі його задоволення, ОСОБА_2 просить суд накласти арешт на нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що з 07.11.2020 року зареєстровано на ТОВ «СІТІ-ГЕЙТ».

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав, просив її задовольнити з урахуванням поданих уточнень.

У судовому засіданні представник ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» - Косинський В.М. заперечував, пославшись на нікчемність укладеного між ПП «СОПРО-СЕРВІС» та ОСОБА_2 договору відступлення права вимоги (цесії) з посиланням на те, що цей договір спрямований на заволодіння державним майном, а саме податком на додану вартість, який включений до загальної суми заборгованості.

Крім того, представником відповідача подано клопотання директора ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» про застосування зустрічного забезпечення, яке обґрунтовано тим, що у разі накладення арешту на майно ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» воно понесе збитки, оскільки буде позбавлено можливості розпоряджатись цим майном на власний розсуд, а тому заявник просив зобов`язати ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду 22 658 471 грн. 97 коп.

При цьому, представник ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» - Косинський В.М. у судовому засіданні не зміг надати пояснення з приводу відчуження товариством після отримання судового виклику майна, на яке позивач просив накласти арешт в забезпечення його позову, а також замовчення цієї обставини у клопотання директора ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» про застосування зустрічного забезпечення.

З урахуванням думки учасників процесу, а також положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України в частині можливості розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, судом ухвалено здійснити її розгляд без повідомлення ТОВ «СІТІ-ГЕЙТ».

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності проводиться, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову підлягає оцінці обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказана вище правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №826/8556/17 та у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №826/10936/18.

Враховуючи, що пояснення учасників процесу та матеріали справи свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо заборгованості за договором підряду, право вимоги за яким перейшло до ОСОБА_2 , а також щодо дійсності укладеного між ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» та ТОВ «СІТІ-ГЕЙТ» договору купівлі-продажу від 07.11.2020 року щодо нерухомих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , вимогою про визнання якого недійсним позивачем доповнено його позов відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 09.11.2020 року, яка приєднана до матеріалів справи; а також наявність очевидного реального ризику щодо невиконання, або утруднення виконання рішення суду у випадку його задоволення, що підтверджується процесуальною поведінкою представників ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» після їх виклику у судове засідання для вирішення заяви про забезпечення позову у виді накладення арешту на указану нерухомість, а саме її відчуження ТОВ «СІТІ-ГЕЙТ», яке пов`язано з ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» кінцевим бенефіціарним власником, замовчення факту укладення спірного договору, зазначення в заяві по застосування зустрічного забезпечення від 09.11.2020 року про те, що власником цього майна є ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ», суд дійшов висновку про відповідність заяви позивача про забезпечення позову критеріям розумності, обґрунтованості, адекватності та співрозмірності заявленим позовним вимогам й відповідно наявність правових підстав для її задоволення та накладення арешту на спірну нерухомість з урахуванням того, що таке забезпечення допускається на будь якій стадії судового розгляду згідно ст.ст. 149, 150 ЦПК.

При цьому представником ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» у порушення вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України доказів на підтвердження його доводів щодо неспіврозмірності заходу забезпечення позову ОСОБА_2 у виді арешту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , суду не надано.

Решта доводів представника ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» стосується спору між сторонами по суті й не підлягає оцінці під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи, що арешт спірних нежилих приміщень позбавляє власника цього майна розпорядитись ним до вирішення судом спору, однак не обмежує його в користуванні чи володінні цією нерухомістю, суд з урахуванням встановлених під час розгляду заяви обставин дійшов висновку про безпідставність доводів ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» щодо можливих збитків внаслідок забезпечення позову.

З огляду на викладене, заява ТОВ «ФОРЕСТ-ДРІМ» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 259-261, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно право власності на яке в Державному реєстрі прав на нерухоме майно з 07.11.2020 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ГЕЙТ», а саме:

- групу нежитлових приміщень №№ з 31 по 46 (літера «ОП»), загальною площею 202,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000;

- групу нежитлових приміщень №№ з 1 по 4, 6, з 10 по 30, з 47 по 77, з 78 по 88 (літера «ОП»), загальною площею 2 302 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000;

- групу нежитлових приміщень №№ з 5, 7, 8, 9 (літера «ОП»), загальною площею 413 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000;

Стягуваяч: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ГЕЙТ» (адреса зареєстрованого місця знаходження: м. Київ, пр-т Бандери Степана, 8, порп. 39,39а, ).

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ-ДРІМ» - Косинського Володимира Миколайовича про зустрічне забезпечення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя