Справа № 442/6985/20
Провадження № 2-з/442/18/2020
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів

12 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Кучаковського Ю.С., за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Савчак Віра Василівна подала заяву про забезпечення доказів до подання позову до суду, у якій просить на підставі ст.ст. 84, 116 ЦПК витребувати у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Стадник Галини Ігорівни спадкову справу № 15/2013, заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви вказує, що звернулася до Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди М.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який в свою чергу успадкував 1/2 частину вищевказаної квартири після смерті свого батька ОСОБА_2 , так як на день його смерті був зареєстрований разом з померлим та фактично проживав за однією адресою. Однак, вказує, що виявилося, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкували по 1/6 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, ОСОБА_3 за життя не розповідав про те, що в його батька є дружина та дочка. На думку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пропустили строк для подачі заяв про отримання спадщини, а також те, що відсутні будь - які докази про родинні зв`язки між спадкодавцем та спадкоємцями. Таким чином, вказує, що має намір подати позов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про скасування свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а необхідні документи (докази) на яких грунтуються позовні вимоги ОСОБА_1 знаходяться в приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Стадник (Спариняк) Г.І. у спадковій справі № 15/2013. А оскільки інформація, яка міститься в спадковій справі № 15/2013 є нотаріальною таємницею, то отримання доказів є утрудненим. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити.

Заявник в судове засідання не з`явилась, її представник подав клопотання про відкладення у зв`язку з тим, що він буде зайнятий в судовому засіданні по іншій справі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд заяви.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 118 ЦПК України заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною першою статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 8 Закону України „Про нотаріат передбачено, що нотаріальна таємниця сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Потреби заявника не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у заяві про забезпечення доказів.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальний механізм забезпечення доказів у порядку, визначеному ст. 116-118 ЦПК України, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Відповідно до частин 1-4 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів зокрема є витребування доказів. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Таким чином, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

В п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів саме відповідно до положень ст. 116-118 ЦПК України, уподаній заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб, належних та допустимих доказів, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявник суду не надає.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149-151, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.С. Кучаковський