Справа № 536/293/20
11 листопада 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Мудрої В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 19 вересня 2012 року зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини припинили з лютого 2019 року із-за відсутності взаєморозуміння. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе.
Просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву, де просила провести судове засідання у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.
Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання .
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Установлено, що сторони 19 вересня 2012 року зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 796.
Шлюбні відносини припинили з лютого 2019 року із-за відсутності взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів поваги та любовіі не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».
Керуючись статтями 13, 81, 263-265, 280 ЦПК України, на підставі статті 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 19 вересня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 796 між ОСОБА_5 , 1937 року народження і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розірвати.
Залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ».
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя С. М. Клименко