Дата документу 03.11.2020 Справа № 321/98/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 321/98/20 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Н.О.
№ 22-ц/807/3066/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Лишенко Сергія Сергійовича на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Михайлівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Публічного акціонерного товариства «Дельтабанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про зобов`язання зняття (скасування) іпотеки, арешту з майна та заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Михайлівського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ПАТ «Дельтабанк», ТОВ «Український промисловий банк» про зобов`язання зняття (скасування) іпотеки, арешту з майна та заборони на його відчуження.

В обґрунтування позову зазначав, що 07.03.2002 року він шляхом укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за реєстраційним № 691, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяніновою Л.M., набув право власності на житловий будинок загальною площею 93,7 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_1 . При підготовці документації до продажу вказаного будинку було виявлено наявність арешту, заборони та іпотеки, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: накладено арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 12378003), який здійснено Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови старшого державного виконавця Каби Ю.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВДВС Михайлівського РУЮ, виконавчий лист № 2-434, виданий Михайлівським районним судом від 01.12.2011 року; накладено заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 7444808), який зареєстровано 24.06.2008 року приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Наливайко К.К. на підставі іпотечного договору № 106-0111005/7фкіп-08 від 24.06.2008 року, укладеного між позивачем та ТОВ «УКРПРОМБАНК»; накладено іпотеку (реєстраційний номер обтяження 7445133), який зареєстровано 20.12.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта банку від 30.06.2010 року, іпотекодержателем визначено ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК».

Позивачем зазначено, що 01.12.2011 року відповідно до рішення Михайлівського районного суду Запорізької області з нього було стягнуто заборгованість у розмірі 30024,98 грн. за договором фінансового лізингу транспортних засобів № ЄЛ/ДНП-0315/ДЛ від 01 липня 2008 року на користь ТОВ «ЕЛЕМЕНТ ЛІЗИНГ», а також повернуто предмет лізингу (автомобіль JAC HFC 1020 К державний номер НОМЕР_1 ). Однак, 31.08.2016 року старшим державним виконавцем Солоткіною Ю.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 34870967) на підставі припинення юридичної особи-стягувача, яке відбулося 25.05.2015 року. В тексті зазначеної постанови про закінчення ВП вказано «припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення», що суперечить вказаним у ДРРП даним станом на 29.10.2019 року, згідно яких арешт нерухомого майна позивача є чинним. При зверненні до відділу ДВС було отримано відповідь від 07.12.2018 за вих. № 11339/8, зі змісту якого вбачається відсутність виконання стягнень на користь ТОВ «ЕЛЕМЕНТ ЛІЗИНГ», що на даний час суперечить актуальним даним державного реєстру, однак в силу закінчення виконавчого провадження жодних дій по зняттю арешту виконавець здійснити не вбачає можливим.

Стосовно іпотечного договору позивачем зазначено, що у 2008 році укладено іпотечний договір між ним та ТОВ «УКРПРОМБАНК» на забезпечення кредитних зобов`язань. ОСОБА_1 зобов`язання були виконані у повному обсязі у 2010 році, відповідач ТОВ «Український промисловий банк» мав зареєструвати зняття заборони з будинку на підставі повної сплати кредиту. Однак, всупереч виконаних ОСОБА_1 зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» передає ПАТ «Дельта Банк» іпотечні зобов`язання на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року та здійснення відповідної реєстрації обтяження права власності на будинок. На адресу позивача не надходило жодного повідомлення про уступку будь-яких прав за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 . Не зважаючи на направлення запитів на адресу ТОВ «Український промисловий банк», інформація щодо підстав існування накладеної заборони, підстав передачі неіснуючих боргових зобов`язань ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , відповідь так і не надійшла. ТОВ «Український промисловий банк» відповідно до даних ЄДР, знаходиться у стані припинення з 28.01.2010 року.

02.12.2019 року від уповноваженої особи ПАТ «Дельта Банк» надійшла відповідь, відповідно зі змісту якої вбачається наявність у ПАТ «Дельта Банк» інформації про заборгованість ОСОБА_1 , однак ані підстав, ані розміру такого боргу названо не було.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, зобов`язати Михайлівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти накладений арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 12378003); зняти заборону відчуження об`єкту нерухомого майна щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обтяження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 7444808), яка зареєстрована 24.06.2008 року приватним нотаріусом Наливайко К.К. на підставі іпотечного договору № 106-0111005/Zфкіп-08, 803, укладеного 24.06.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Наливайко К.К.; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про наявність іпотеки щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обтяження 7445133), яка зареєстрована 20.12.2012 року приватним нотаріусом Кондратюк В.С. на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта банку, 2258, укладеного 30.06.2010 року та посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Соколовим О.Є.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2020 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Лишенко С.С. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку за реєстраційним № 691 від 07.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.M., на право власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.10.2019 року, 24.06.2008 року за № 7444808 приватним нотаріусом Наливайко К.К. зареєстровано заборону на нерухоме майно ОСОБА_1 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Іпотечного договору № 106-0111005/Zфкіп-08, заявник ТОВ «Укрпромбанк» Запорізька філія (а.с. 9); 10.04.2012 року за № 12378003 Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , невизначене майно, все нерухоме майно, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.03.2012 року ВДВС Михайлівського РУЮ, виконавчий лист № 2-434, виданий Михайлівським районним судом 01.12.2011 року (а.с. 9); 20.12.2012 року за № 7445133 приватним нотаріусом Кондратюк В.С. зареєстровано іпотеку на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 , на підставі договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанком на користь Дельта Банку, приватний нотаріус Київського МНО Соколов О.Є., іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 10).

відмовляючи у позові, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, які свідчили б про здійснення виконання ( повний розрахунок) обов`язків, які зумовили встановлення обмеження у вигляд заборони відчуження майном.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовлядчи у позові, суд першої інстанції виходив також з того, що за ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У постанові Пленуму ВСУ від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що у мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини. Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Джорж Естіма проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).

Разом з тим, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19.03.1997 в справі «Горнсбі проти Греції»).

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11.12.2008 в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

На виконанні у Михайлівському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебував виконавчий лист за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 30 024,98 грн. за договором фінансового лізингу транспортних засобів № ЄЛ/ДНП-0315/ДЛ від 01 липня 2008 року на користь ТОВ «ЕЛЕМЕНТ ЛІЗИНГ». 31.08.2016 року старшим державним виконавцем Солоткіною Ю.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 34870967) на підставі припинення юридичної особи-стягувача, яке відбулося 25.05.2015 року, якою було знято усі накладені обтяження в межах вказаного виконавчого провадження.

Суд перешої інстанції дослідив надані позивачем докази та встановив, що згідно інформації, наданої Михайлівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на теперішній час відсутні відкриті та незавершені виконавчі провадження стосовно позивача. Зазначена обставина також підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчого провадження.

В той же час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.10.2019 року, 10.04.2012 року за № 12378003 Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , невизначене майно, все нерухоме майно, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.03.2012 року ВДВС Михайлівського РУЮ, виконавчий лист № 2-434, виданий Михайлівським районним судом 01.12.2011 року.

З огляду на відсутність підтверджень виконання зобов`язань за іпотечним договором, укладеним між позивачем та ТОВ «УКРПРОМБАНК» 24.06.2008 року, переданих ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року, відсутність доказів на будь яке врегулювання даного питання, суд перешої інстанції правомірно не знайшов підстав для зняття накладеної заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 7444808), зареєстрованої 24.06.2008 року приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Наливайко К.К. на підставі іпотечного договору № 106-0111005/Zфкіп-08, а також зняття накладеної іпотеки (реєстраційний номер обтяження 7445133), зареєстрованої 20.12.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанком на користь Дельта банку, та вважає, що не доведено наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Також, згідно відповіді, наданої на адвокатський запит № 5186 від 27.11.2019 року станом на поточну дату , за кредитним договором № 106-0111005/ФКВ-08 від 24.06.2008 року , укладеним між «Укрпромбанк» та позивачем обліковується непогашена заборгованість. Суду будь-яких доказів на звернення ОСОБА_1 з приводу даної відповіді до ліквідатора АТ «Дельта Банку» щодо врегулювання спору не надано.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Лишенко Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков