Ухвала

13 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 145/759/19

провадження № 61-16744ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 червня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» про розірвання договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року ОСОБА_11 , який діє від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 червня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року в зазначеній вище справі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що оскаржувану постанову Вінницького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року отримано 12 жовтня 2020 року, на підтвердження надано докази.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Вінницького апеляційного суду прийнято 06 жовтня 2020 року, повний текст якої складено 07 жовтня 2020 року та оприлюднено 09 жовтня 2020 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявники мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявниками пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Касаційна скарга містить клопотання, в якому заявники просять звільнити їх від сплати судового збору.

Клопотання мотивоване тим, що заявники мають скрутний майновий стан, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є пенсіонерами.

На підтвердження вказаних доводів до клопотання додано: довідку Головного УПФУ в м. Києві від 09 жовтня 2020 року № 9890, видану ОСОБА_1 про те, що вона отримує пенсію за віком, розмір якої за січень-жовтень 2020 року складає 21 433,96 грн; довідку Тиврівського відділу обслуговування громадян Головного УПФУ у Вінницькій області від 12 жовтня 2020 року № 924, видану ОСОБА_2 про те, що вона отримує пенсію за віком, розмір якої за січень-вересень 2020 року складає 23 365,28 грн; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12 жовтня 2020 року № 932, відповідно до яких ОСОБА_3 за 1-2 квартал 2020 року отримала 13 135,13 грн від Вінницького обласного центру зайнятості; довідку Тиврівського відділу обслуговування громадян Головного УПФУ у Вінницькій області від 08 жовтня 2020 року № 913, видану ОСОБА_4 про те, що вона отримує пенсію за віком, розмір якої за січень-вересень 2020 року складає 19 500 грн; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12 жовтня 2020 року № 933, відповідно до яких у ОСОБА_5 відсутні доходи за 1-2 квартал 2020 року.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Перевіривши доводи заявників та з урахуванням обставин справи, передбачені законом підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому в задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у травні 2019 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2019 року.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1 921 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»).

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768,40 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи наведене, за подання касаційної скарги кожному заявнику необхідно сплатити по 1 536,80 грн (200 % х 768,40 грн) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору.

Пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, учасником справи є позивачі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

У порушення пункту 3 частини другої та пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) інших учасників справи, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 їх місце проживання чи перебування та відповідно не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Враховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, а саме зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), зазначити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) інших учасників справи, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 їх місце проживання чи перебування та надіслати, підписану заявниками, уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 червня 2020 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 червня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» про розірвання договорів оренди землі залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький