У Х В А Л А

05.11.2020 Справа №2-4552/11

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Комінярської О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося в суд із заявою про заміну сторони у справі, а саме стягувача з товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 20 вересня 2011 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі № 24552/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року. 31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»» було укладено Договір факторингу № 110/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», що і стало причиною звернення нового кредитора із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 та представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання також не з`явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення в справі № 24552/11, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованіть за невиконання умов кредитного договору в розмірі 217 033 грн. 07 коп., 120 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи та 1 700 грн. судового збору.

31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 110/19, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Так, відповідно до підпункту 6.2.3. пункту 6.1. розділу 6 «Порядок розрахунків», права вимоги переходять до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору, і підписання Акту-передачі Реєстру Боржників, форма якого наведена у Додатку № 3 до цього Договору, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Після здійснення всіх розрахунків за договором сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру Боржників (пункт 7.5. розділ 7 «Платежі»).

Вищенаведені умови Договору сторонами виконані, що підтверджує засвідчена заявником копія Акту приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 110/19 від 31 жовтня 2019 року та копія Реєстру боржників до Договору факторингу № 110/19 від 31 жовтня 2019 року, де зазначено прізвище ОСОБА_1 та є посилання на кредитний договір № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року.

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло всіх прав кредитора за договором кредиту № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року.

За вказаних вище обставин, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будьякій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони у справі, а саме стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі № 24552/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року.

На підставі наведеного, керуючись статтями 259, 260, 261, 352354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі № 24552/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № MLE00/158/2008 від 21 серпня 2008 року.

Копію ухвали суду вручити або надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», , адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора І. Сікорського, буд. 8, пов. 6, оф, 32, м. Київ, 04112.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , адреса місцезнаходження: вул. Фізкультури, буд. 28Д, м. Київ, 03150.

Боржник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська