Справа № 361/140/20
Провадження № 2/361/1632/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

16 листопада 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №КІВ3GА00000056, укладеним 05.09.2007р., в сумі 6924,36 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту 1374,36 доларів США та заборгованість по комісії за користування кредитом 5550,00 доларів США, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №КІВ3GА00000056 від 05.09.2007р. між банком і ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 80285,00 доларів США на термін до 05.09.2017р. , а відповідач зобов?язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, встановлених у договорі. Відповідач своєчасно кошти не повернув, внаслідок чого, станом на 24.09.2019р. утворилася заборгованість в розмірі 777072,23 доларів США, з яких 67809,99 доларів США - заборгованість за кредитом, 185802,19 доларів США - заборгованість по відсоткам, за користування кредитом, 8900,00 доларів - заборгованість по комісії за користування кредитом, 514560,05 доларів - пеня за несвоєчасне виконання зобов?язань. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2012р. з відповідача вже стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 66435,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 27870,24 долари - заборгованість по процентам, 3350доларів- комісія, а також пеня. Таким чином, враховуючи суму заборгованості, відносно якої вже було ухвалено рішення про стягнення заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6924,36 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту 1374,36 доларів США (яка не була стягнута судовим рішенням) та заборгованість по комісії за користування кредитом 5550,00 доларів США.

Відповідач подала заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у Печерському районному суді м. Києва з 2013 року розглядається цивільна справа №757/7149/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом за вказаним договором кредиту, даний позов пред`явлений до поручителя ОСОБА_2 , а вона- відповідач - є третьою особою у вказаній справі як особа, що отримала кредит. Вважає, що подвійне стягнення не допустиме і даний позов є помилковим та задоволенню не підлягає.

Також просила розглянути справу у її відсутності. Судом надавався відповідачу додатковий строк для подання відзиву; відповідач відзиву не подала і не подала суду жодних доказів.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на заочне рішення.

Судом встановлено, що 05.09.2007р. між ПАТ КБ "Приватбанк " та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КІВ3GA00000056 від 05.09.2007р., за умовами якого Банк зобов?язувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 05.09.2007р. по 05 вересня 2014 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 80285 доларів США, з них: 75000 доларів США і крім того 5285 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2..1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,992% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця в період сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з 05 по 09 число кожного місяця.. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти в сумі 1441,82 доларів США, для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2011р. з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача - кредитора заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 859970,86грн. як видно зі змісту рішення, дана сума заборгованості складається з: 66435,63долари США - заборгованість за кредитом, 27870,24 долари США- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3350,00 долари США- заборгованість по комісії.

З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 24.09.2019 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 05.09.2007р, з урахуванням суми заборгованості, що стягнута за рішенням суду від 15.12.2011р., складає: 1374,36 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 5550,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом.

За кредитним договором, відповідно до статті 1054 ЦК України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, у редакції чинній на час правовідносин сторін, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання, відповідно до статті 524 ЦК України, має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Розмір заборгованості позичальника за договором кредиту перед кредитором, яка зазначена у наданому розрахунку, відповідачем не оспорений і жодних доказів на спростування такої заборгованості , доказів на підтвердження сплати заборгованості повністю або частково, меншого розміру заборгованості - відповідач суду не надала.

Суд при розгляді даної справи виходить з того, що наданий позивачем суду розрахунок заборгованості правильний і відповідає дійсній заборгованості позичальника перед кредитором за даним договором кредиту, і що в дану суму не увійшли суми, що були стягнуті з відповідачки у судовому рішенні, наведеному вище. Тому виключене подвійне стягнення заборгованості.

Відповідач у поданій нею письмовій заяві у якості заперечень проти даного позову послалась виключно не наявність у іншому суді іншої цивільної справи за позовом того самого кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки, який пред`явлений до поручителя, тобто до особи, відмінної від відповідачки ОСОБА_1 , яка у названій справі є третьою особою як позичальник. Відповідачка помилково вважає, що рішення у названій справі (про звернення стягнення на предмет іпотеки) і рішення у цій справі, що розглядається Броварським міськрайонним судом, про стягнення заборгованості з позичальника було б подвійним стягненням. По-перше, позови пред`явлені до різних осіб, права і обов`язки яких перед кредитором є різними. По-друге, у названій цивільній справі розглядається питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, натомість у цій справі розглядається позов про стягнення заборгованості. І захист прав кредитором у такі два способи не суперечать закону і не є подвійним стягненням одної і тої самої заборгованості. Крім того, відповідач не надала суду відомостей про наявність рішення у названій нею справі.

Таким чином, вказана відповідачем обставина не є підставою для відмови у позові і не є підставою для закриття провадження у даній справі.

Відповідач не оспорила умови договору, не оспорила нарахування комісії, тому суд виходить з того, що вказаний платіж нарахований у відповідності до неоспорених умов договору і є правильним та достовірним.

Щодо грошової одиниці зобов`язання, то суд виходить з наступних міркувань:

Сторони у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16ц.

Згідно до положень ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави(ст.с.1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, є підстави для стягнення з позичальника за договором кредиту, за яким у кредит була передана іноземна валюта (долари США) , заборгованості ц тій самій валюті.

За таких обставин суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, і стягненню з ОСОБА_1 - позичальника - підлягає вказана сума заборгованості.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витратив сумі 2526,01грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 549, 550, 611, 613,615, 627, 629, 631, 638,639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ідентифікаційний код 14360570) за кредитним договором № б/н від 05.09.2007р. - заборгованість за тілом кредиту 1374,36 доларів США та заборгованість по комісії за користування кредитом 5550,00 доларів США, а також судові витрати 2526,01 грн. (дві тисячі п?ятсот двадцять шість гривень 01 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява буде подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. у разі, якщо повне рішення не вручено у день проголошення або складення повного рішення, позивач має право на поновлення строку, якщо апеляційну скаргу буде ним подано протягом 30 днів з дня отримання повного рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК- через суд першої інстанції, який ухвалив рішення..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними, і такими, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв?язку з карантином.

Повне рішення виготовлено 16.11.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова