Ухвала

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 638/14731/19

провадження № 61-15714ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Юрченко Віктором Володимировичем, на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Український науково-дослідний інститут природних газів АТ «Укргазвидобування», третя особа - первинна профспілкова організація «УкрНДІгаз»,про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, з урахуванням уточнень просив стягнути з філії Український науково-дослідний інститут природних газів АТ «Укргазвидобування»

25 803,31 грн.

Позов мотивований тим, що позивач з 25 лютого 2008 року по 19 червня 2019 року працював у філії Український науково-дослідний інститут природних газів АТ «Укргазвидобування» на посадах завідувача центра та начальника відділу проектування систем розробки родовищ.

Відповідно до положень статті 94 КЗпП України відповідачем сплачувалась позивачу заробітна плата в розмірі, що був встановлений штатним розкладом. Протягом періоду роботи позивача бухгалтерія працедавця, крім обов`язкових утримань з його заробітної плати, утримувала із заробітної плати 1 % в рахунок сплати профспілкових внесків на користь первинної профспілкової організації «УкрНДІгаз». Позивач зазначає, що ніколи не був членом первинної профспілкової організації «УкрНДІгаз», не надавав будь-яких заяв про утримання з його зарплатні профспілкових внесків, а тому вважає вказані утримання частини заробітної плати проводились всупереч його волі, без відповідної письмової заяви позивача, що є порушенням чинного законодавства України. При звільненні позивача відповідач не здійснив виплату заробітної плати у повному розмірі. На підставі викладеного, позивач просивстягнути з відповідача 25 803,31 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду містаХарків від 17 січня

2020 року замінено у даній справі відповідача - філію Українського науково-дослідного інституту природних газів АТ «Укргазвидобування» на належного відповідача - акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Український науково-дослідний інститут природних газів

АТ «Укргазвидобування».

Рішенням Дзержинського районного суду містаХарків від 24 лютого

2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишенобез задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 лютого

2020 року залишено без змін.

22 жовтня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Юрченко В. В. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 25803,31 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Юрченко В. В. зазначає, що справа є малозначною, але оскаржується згідно підпунктів а, в пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України, а саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та справа становить значний суспільний інтерес. Посилається на те, що на даний час відсутня будь-яка практика Верховного Суду яка б освітлювала подібні спірні правовідносини, які полягають в тому, чи можливо утримувати із заробітної плати працівника профспілкові внески, якщо працівником взагалі не подавалась заява про утримання профспілкових внесків, що прямо передбачено частиною третьою статті 249 КЗпП України та статтею 26 Закону України «Про оплату праці», які не містять будь-яких розширених підстав для таких відрахувань не інакше як за відповідною заявою працівника. Враховуючи також те, що з відповідними позовними заявами до суду звернувся весь склад колишнього відділу проектування філії УНДІПІ АТ «Укргазвидобування», а Верховним Судом не сформовано практику із вказаного питання, вказаний спір має значний суспільний інтерес, оскільки зачіпає права працівників.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має значний суспільний інтерес.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Юрченко В. В. подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

У касаційній скарзі представником ОСОБА_1 - адвокатом

Юрченко В. В.заявлено клопотання, в якому заявник, посилаючись на частину п`яту статті 403 ЦПК України, просить передати справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Клопотання мотивовано тим, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Питання порушення права власності працівника за відсутності відповідної згоди (заяви про відрахування) має виключну правову проблему з огляду на приписи Конституції України та ЦК України щодо захисту права власності та в розрізі статті 1 Конвенції про захист прав людини.

Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 404 ЦПК України).

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі, то клопотання заявника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Судутакож не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданогоадвокатом Юрченко Віктором Володимировичем, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Юрченко Віктором Володимировичем, на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Український науково-дослідний інститут природних газів

АТ «Укргазвидобування», третя особа - первинна профспілкова організація «УкрНДІгаз»,про стягнення заробітної плати.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун