Номер провадження: 22-ц/813/7711/20
Номер справи місцевого суду: 2-17/2010
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 06 березня 2020 року, в частині відмови у задоволенні заяви про виправлення описки у судовому рішенні від 20 серпня 2010 року у цивільній справі №2-17/2010 за позовною заявою прокурора Ананьївського району Одеської області в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

05 березня 2009 року прокурор Ананьївського району Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (т.1, а.с. 1-2).

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку, на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», заборгованість у розмірі 256 438 гривень 23 копійки за кредитним договором № 1701-н від 11.07.2007 року, станом на 30.09.2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку, на користь держави, судові витрати в розмірах: 1 500 гривень державного мита та 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Відстрочено ОСОБА_1 виконання рішення в частині стягнення заборгованості по кредитному договору на один рік (т.1, а.с. 79-80).

09.12.2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з заявою про виправлення описки у вказаному судовому рішенні, а саме виправити прізвище « ОСОБА_3 » в вказати вірне: « ОСОБА_4 » (т.1, а.с. 86-87).

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року було внесено виправлення в рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2010 року по цивільній справі №2-17/2010, вказано у рішенні суду достовірне прізвище відповідача « ОСОБА_2 » (т.1, а.с. 90).

Крім того, 09.12.2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подав до суду апеляційну скаргу на вказане рішення суду (т.1, а.с. 95-97).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2011 року апеляційну скаргу Банку було задоволено, рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2010 року змінено, та виключено з резолютивної частини рішення посилання «відстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості по кредитному договору на один рік». В іншій частині рішення залишено без змін (т.1, а.с. 127-128).

В подальшому, 18.08.2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в розмірі 970 грн. (т.1, а.с. 137-138).

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області 15 листопада 2011 року в задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління, про ухвалення додаткового рішення відмовлено (т.1, а.с. 146).

Після збігу більше ніж 8 років, а саме: 28 лютого 2020 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшла заява АТ «Державний ощадний банк України», в собі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», про виправлення описки у судовому рішенні, виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання (т.1, а.с. 190-191).

В зазначеній заяві представник АТ «Державний ощадний банк України» ,в собі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», просив суд:

1. Виправити описку, допущену у резолютивній частині рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 20.08.2010 року по справі № 2-17/2010, вказавши правильно дату народження та реквізити паспорта ОСОБА_2 : « ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Тарутинським РВ УМВД України в Одеській області 11 грудня 1995-року»;

2. Виправити помилку, допущену при оформленні виконавчого листа відносно ОСОБА_2 , виданого Ананьївським районним судом Одеської області 09.06.2011 року у цивільній справі №2-17/2010, вказавши правильно дату народження та реквізити паспорта ОСОБА_2 : « ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 11 грудня 1995 року»;

3. Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-17/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 1701 -н від 11.07.2007 року у розмірі 256 438,23 (двісті п`ятдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень, 23 копійки.

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 06 березня 2020 року в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України», в собі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_2 , про виправлення описки у судовому рішенні, виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання було відмовлено в повному обсязі (т.1, а.с. 215-216).

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» ставить питання про скасування ухвали Ананьївського районного суду Одеської області від 06 березня 2020 року, та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (т.2, а.с.1-9).

14.08.2020 року ухвалами Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 06 березня 2020 року, в частині відмови у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі №2-17/2010, повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України. 2 частині відмови у задоволенні заяви про виправлення описки у судовому рішенні апеляційне провадження відкрито (т.2, а.с. 16-19).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 12.11.2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим, судове засідання не проводиться.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 12.11.2020 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.08.2020 року, з направленням учасникам справи копії цієї ухвали, копії апеляційної скарги та надання строків відповідачам для надання свого відзиву на апеляційну скаргу.

Проте, зворотні повідомлення про повторне направлення на адресу учасників справи вищевказаної копії ухвали суду повернулась на адресу суду лише в кінці жовтня(т.2, а.с. 22-25), тобто після збігу двохмісячного терміну для розгляду справи в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим розгляд справи було призначено ухвалою суду від 04.11.2020 року та відбувся 12.11.2020 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Верховний Суд, в постанові від 14 січня 2019 року по справі № 369/8367/16-ц (провадження № 61-10808св18) виходив із того, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття. Верховний Суд зауважив, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй позовній заяві прокурор Ананьївського району Одеської області, звертаючись до суду в інтересах держави, в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», вказав дату народження та паспортні дані відповідачки ОСОБА_2 саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , та паспорт НОМЕР_1 , виданий Тарутинським РВГУМВС України в Одеській області 12.05.98 року (т.1, а.с. 1).

Крім того, у доданому до позовної заяви договорі поруки № 1 до кредитного договору 1701-н від 11 липня 2007 року вказано номер паспорта ОСОБА_2 НОМЕР_2 6 (т.1, а.с. 12-14).

Більше того, звертаючись до суду 09.12.2010 року з заявою про виправлення описки в судовому рішенні, про що вказано вище, ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», не ставив питання про виправлення дати народження та паспортних даних відповідачки ОСОБА_2 (т.1, а.с. 86-87).

Таким чином, колегія суддів вважає що судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні Ананьївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2010 року.

Зважаючи на те, що у своїй позовній заяві та доданих до неї документів саме позивачем зазначено неправильні дата народження та паспортні дані відповідачки ОСОБА_2 , доводи заявника апеляційної скарги - АТ «Державний ощадний банк України» про те, що судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні заяви, в частині виправлення описки у судовому рішенні, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не було допущено описок, у зазначеній частині.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що вказане судове рішення набрало законної сили 16 березня 2011 року, апеляційний суд Одеської області ухвалив по даній справі своє рішення.

Верховний суд України в абзаці 2 пункту 19 Постанови Пленуму від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначив, що питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2010 року у справі №2-17/2010 підлягає примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Аналогічні положення містились в п.1 ч.1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, чинного на момент набуття рішенням законної сили, яким було визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

З наведеного вбачається, що строк пред`явлення до примусового виконання рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2010 року у справі №2-17/2010 почав обчислюватися з 17 березня 2011 року, та закінчився 17 березня 2014 року.

Зазначені обставини також свідчать про те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для внесення виправлень у судове рішення від 20 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 16 березня 2011 року.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Крім того, за змістом п. 19 ч. 1 ст. 353 та п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову у внесенні виправлень в судове рішення касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, п.1 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 06 березня 2020 року, в частині відмови у задоволенні заяви про виправлення описки у судовому рішенні, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева