Провадження №2/760/5409/20
В справі № 760/9762/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей та їх зарахування в рахунок сплати аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки Ѕ частину понесених ним додаткових витрат на утримання дітей у розмірі 222 979, 50 гр. та зарахувати дану суму в рахунок сплати аліментів відповідно до рішення суду.

Посилається в позові на те, що з 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року.

Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після припинення шлюбних відносин він продовжував матеріально утримувати своїх доньок, однак відповідач вважала щомісячний розмір отримуваної допомоги 30 000,00 гр. недостатнім, у зв`язку з чим звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про стягнення аліментів.

Під час провадження в даній справі він продовжував матеріально утримувати доньок у попередньо визначений ними спосіб, а також ніс додаткові витрати на утримання дітей, зокрема оплачуючи додаткові витрати на дітей.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, з нього стягнуто аліменти на утримання доньок в розмірі ј частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з 13 квітня 2017 року та до досягнення повноліття старшою дитиною.

У зв`язку з тим, що рішеннями судів аліменти з нього були стягнуті не в твердій грошовій сумі, а в частині доходу, що виявилось більшого розміру, ніж він сплачував, утворилась заборгованість по аліментах, яка погашається шляхом вирахування 70% з його заробітної плати.

Така ситуація призводить до значного погіршення його матеріального стану, він також несе тягар оплати кредитів, що були отримані за час перебування у шлюбі, а також з утримання непрацюючих родичів.

Рішенням суду від 07 серпня 2017 року підтверджується, що він має кредитні зобов`язання в розмірі 40 000, 00 дол. США, що були набуті під час шлюбу, і також несе інші витрати.

У зв`язку із наявністю боргу по аліментах, ним було подано заяву до органу примусового виконання рішень щодо зменшення суми боргу з аліментів на суму витрат, які поніс, однак у задоволені цієї заяви було відмовлено.

За цей період часу, окрім сплати аліментів, ним було оплачено навчання старшої доньки у приватній школі «Афіни», літній оздоровчий відпочинок, а також сплачено вартість медичного страхування на обох доньок.

Всього було понесено витрати на дітей у розмірі 359 914, 00 гр., які складаються з:

-10 000,00 гр. згідно платіжного доручення № 6983788 від 19 квітня 2017 року на ПШ «Афіни» за навчання дитини в школі;

- 5 923,00 гр. згідно платіжного доручення № 6983798 від 19 квітня 2017 року на БО «Фонд підтримки освітніх ініціатив» за навчання дитини в школі;

- 103 275,00 гр. згідно платіжного доручення №7046059 від 25 квітня 2017 року на ПШ «Афіни» за навчання дитини в школі;

- 27 440,00 гр. згідно платіжного доручення № 7196838 від 13 травня 2017 року на ФОП ОСОБА_7 за відпочинок дитини;

-10 000,00 гр. згідно платіжного доручення № 7329348 від 26 травня 2017 року на ПШ «Афіни» за навчання дитини в школі;

- 6 503,00 гр. згідно платіжного доручення № 7329469 від 26 травня 2017 року на БО «Фонд підтримки освітніх ініціатив» за навчання дитини в школі;

- 27 324,00 гр. згідно платіжного доручення № 7379140 від 02 червня 2017 року на ФОП ОСОБА_8 за відпочинок дитини;

-8 533,00 гр. згідно платіжного доручення № 8669733 від 01 листопада 2017 року на ФОП ОСОБА_9 за навчання доньки ОСОБА_5 ;

- 128 943,00 гр. згідно платіжного доручення № 10486266 від 07 травня 2018 року на ПШ «Афіни» за навчання дитини в школі;

- 31 973,00 гр. згідно платіжного доручення № 10602645 від 22 травня 2018 року на ФОП ОСОБА_8 за відпочинок дитини.

Крім того, з його заробітної плати за його заявою утримувалися платежі на користь ПАТ «Європейський страховий альянс» за договором страхування дітей.

Згідно довідки №3161/3 від 20 червня 2019 року сплачені страхові платежі становлять 86 045, 00 гр.,а саме:

- за період з 13 лютого 2019 року по 12 лютого 2020 року за доньку ОСОБА_5 - 14 500,00 гр.;

- за період з 13 лютого 2019 року по 12 лютого 2020 року за доньку ОСОБА_6 - 16 800, 00 гр.;

- за період з 13 лютого 2018 року по 12 лютого 2019 року за доньку ОСОБА_5 - 13 175,00 гр.;

- за період з 13 лютого 2018 року по 12 лютого 2019 року за доньку ОСОБА_6 - 15 250,00 гр.;

- за період з 13 лютого 2017 року по 12 лютого 2018 року за доньку ОСОБА_5 - 12 200,00 гр.;

- за період з 13 лютого 2017 року по 12 лютого 2018 року за доньку ОСОБА_6 - 14 120,00 грн.,

Відповідач користувалася послугами страхової медицини, отже, ці витрати пов`язані з потребами дітей у лікуванні, а також є обґрунтованими та потрібними, а тому мають бути розподілені між сторонами порівну.

Відповідач отримує значну суму коштів, а тому половина понесених ним витрат може бути зарахована в рахунок погашення боргу по аліментах.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Подала до суду відзив, у якому зазначає, що після припинення шлюбних відносин позивач сплачував аліменти на утримання дітей не в повному обсязі і нерегулярно, в зв`язку з чим станом на 01 червня 2020 року утворилася заборгованість дітей у розмірі 247 917, 88 гр., яка погашається шляхом відрахування 50 % від заробітної плати.

Станом на 10 липня 2020 року позивач сплатив аліменти на утримання відповідачки згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2020 року в повному обсязі, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження ВП № 59678098 від 10 липня 2020 року.

Вважає, що додаткові витрати на утримання дитини може стягнути лише той з батьків, з ким проживає дитина.

З вересня 2016 року по травень 2019 року донька сторін ОСОБА_5 дійсно відвідувала школу «Афіни», але з вересня 2019 року відвідує середню ЗОШ №74 Солом`янського району м. Києва.

Позивач не зазначив жодної потреби, пов`язаної з розвитком особистості доньки, яка могла бути задоволена виключно у приватній школі.

Крім того, відповідач договір з навчальним закладом не укладала, яка реальна вартість навчання, не знала, позивач прийняв рішення про навчання дитини в приватній школі самостійно, та заперечував проти її переведення до державного начального закладу.

У вказаний позивачем період, за який він просить стягнути сплачені кошти за навчання (з квітня 2017 року по травень 2018 року), відповідач не працювала, оскільки перебувала у відпустці по догляду за молодшою дитиною.

З березня 2017 року відповідач фактично залишилася без засобів для існування, оскільки позивач покинув родину і перестав матеріально допомагати їй та дітям.

Відповідач отримувала допомогу при народженні дитини у розмірі 860, 00 гр. у період з квітня 2017 року по березень 2019 року.

У період з березня 2019 року по вересень 2019 року перебувала з відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6 , яка потребувала домашнього догляду та не одержувала ані соціальної допомоги, ані заробітної плати.

З 18 червня 2019 року державним виконавцем Солом`янського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві було відновлено виконавче провадження про стягнення аліментів на дітей.

З 15 жовтня 2019 року відповідач працює в КПІ ім. І. Сікорського на посаді коменданта ЦФВС, розмір її заробітної плати складає 7 000, 00 гр. на місяць.

У наданих позивачем платіжних дорученнях № 6983798 від 19 квітня 2017 року та № 7329469 від 26 травня 2017 року в графі призначення платежу вказано - благодійна допомога від батьків, а в платіжному дорученні № 8669733 від 01 листопада 2017 року в графі призначення платежу вказана оплата за інформаційно-консультаційні послуги, одержувачем даних коштів є ФОП ОСОБА_9 , тобто дані квитанції не відображують інформацію про сплату послуг за навчання в приватній школі «Афіни».

Відповідач не погоджувала відпочинок доньки ОСОБА_5 , рішення про її відпочинок було одноосібним волевиявленням позивача.

Відпочинок доньки ОСОБА_5 у дитячому таборі був теж виключно ініціативою позивача, згоди на такий відпочинок відповідач не надавала, про що свідчить електрона переписка з позивачем від червня 2017 року.

Позивач працює в TOB «САП Україна», яким був укладений договір корпоративного добровільного медичного страхування зі страхувальником ПАТ «Європейський страховий альянс» в інтересах своїх працівників і членів їх родин.

Тобто, позивач не сплачує за користування медичного страхування на дітей окремо грошові кошти, це входить в гарантований соціальний пакет, який надає йому роботодавець в якості додаткового захисту його трудових прав, який поширюється на членів його родини.

Виходячи з цього, просить відмовити в позові.

25 серпня 2020 року представник позивача подав до суду пояснення, в яких зазначив, що навчання в приватній школі «Афіни» забезпечувало саме інтереси дитини. Більше того, він проводив оплату за навчання за погодженням з відповідачем, що підтверджується поданими до позову фінансовими виписками та листуванням.

Донька ОСОБА_5 розпочала навчання в приватній школі «Афіни» в 2016 році, тобто тоді, коли сторони проживали однією сім`єю, вказане рішення було спільним і виваженим.

В підтвердження організації відпочинку доньки ОСОБА_5 було подано до позову фінансові документи про оплату.

Крім того, як вбачається з листування, відповідачка не лише не була проти, а навпаки, підтримувала відпочинок в цих закладах, навіть рекомендувала отримати необхідні медичні довідки так, щоб це не перешкодило відпочинку.

З заробітної плати за заявою позивача здійснювалось утримання платежів на користь ПАТ «Європейський страховий альянс».

З укладеного договору страхування вбачається корпоративний вид піклування, так званий соціальний пакет, погоджений роботодавцем в інтересах свого працівника.

Однак послуги страхової медицини, якими користувалися члени родини позивача, оплачувалися окремо, з особистого рахунку, що підтверджується довідкою.

Отже, вважає, що ці витрати пов`язані з потребами дітей у лікуванні, а також є обґрунтованими та потрібними.

Представник відповідача надала до суду заперечення, в яких зазначає, що надана позивачем переписка підтверджує, що саме відповідач у 2018 році висловила свою позицію про, те що дитині краще навчатись у звичайній державній школі через погані знання з англійської, німецької та української мови, а також зайнятістю в школі до 16:30.

Відповідач у переписці наголошує на тому, що не може сплачувати вартість навчання у розмірі 143 000, 00 гр.

Натомість позивач висловив заперечення проти навчання дитини в державному навчальному закладі.

З 01 вересня 2020 року ОСОБА_5 буде відвідувати ліцей № 142 в м. Києві, в який дитина поступила після року навчання в ЗОШ № 74 Солом`янського району міста Києва, підготовці з репетирами та підтримці мами.

Відповідач знала про те, що її дитина відпочивала у літньому таборі в 2017 році-2018 році у місті Ірпінь, але це не означає, що вона його погоджувала.

Стосовно медичної страховки ПАТ «Європейський страховий альянс» зазначила, що позивачем не було надано належних доказів сплати грошових коштів по даних соціальних пакетах.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в т.ч. щодо її матеріального утримання,і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27 грудня 2008 року, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року.

Від шлюбу мають спільних дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року, зміненого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, з позивача стягнуто аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2017 року до досягнення повноліття старшою дитиною.

/ а.с.7 - 13; 60 - 62; 64 - 66 /

З наданих позивачем платіжних документів вбачається, що ним були сплачені на рахунок ПШ`Афіни» витрати на навчання доньки ОСОБА_5 :

- платіжним дорученням № 6983788 від 19 квітня 2017 року - 10 000. 00 гр.;

- платіжним дорученям № 7046059 від 25 квітня 2017 року - 103 275. 00 гр.;

- платіжним дорученням № 7329348 від 26 травня 2017 року - 10 000. 00 гр.;

- платіжним дорученням №10486266 від 07 травня 2018 року - 128 943. 00 гр.

Крім того, платіжними дорученнями № 6983798 від 19 квітня 2017 року та № 7329469 від 26 травня 2017 року сплачено на користь на БО «Фонд підтримки освітніх ініціатив» 5 923, 00 гр. та 6 503, 00 гр. благодійної допомоги.

Платіжними дорученнями № 8669733 від 01 листопада 2017 року на користь ФОП ОСОБА_9 сплачено 8 533, 00 гр. інформаційно-консультаційних послуг та № 10602645 від 22 травня 2018 року 31 973. 00 гр. за комплекс послуг за умовами договору.

Платіжними дорученнями № 7379140 від 02 червня 2017 року та № 10602645 від 22 травня 2018 року позивачем понесені витрати на оплату відпочинку доньки ОСОБА_5 в розмірі 27 324, 00 гр. та 31 973, 00 гр. відповідно, сплачені на користь ФОП ОСОБА_8 .

Всього на вказані послуги було сплачено 359 914, 00 гр.

Встановлено також, що позивачем за місцем роботи за корпоративним Договором добровільного медичного страхування були застраховані діти і за період часу з лютого 2017 року до лютого 2020 року ним було сплачено страхових платежів на суму 86 045, 00 гр.

/ а.с. 18 - 27; 44 - 45 /

Згідно з ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові у від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц (61-4862св18), викладені в ст.185 СК України положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Судом встановлено та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні, що рішення про навчання доньки ОСОБА_5 в приватній школі «Афіни» приймалося обома батьками, під час їх перебування в шлюбі, і витрати на її навчання в даній школі позивач ніс добровільно, в тому числі після розірвання шлюбу.

Дана обставина не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України, а бажання батьків дитини про її навчання в приватному навчальному закладі такими обставинами не являється.

Крім того, медичне страхування дітей також було бажанням позивача, договір укладався за його ініціативою і бажанням, і понесені ним витрати на сплату страхових платежів також не можуть вважатися додатковими витратами в розумінні вимог ст.185 СК України, які є обов`язком батьків.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

В ст.18 Конвенції ООН про права дитини зазначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Тобто, законом встановлено лише мінімальний розмір аліментів до стягнення на утримання дитини.

З урахуванням цього, суд не приймає до уваги приведені позивачем обґрунтування при зверненні до суду, оскільки зобов`язання батьків щодо дітей не можуть обмежуватися лише аліментними обов`язками, в тому числі у визначеному судом розмірі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.59 Закону України « Основи законодавства України про охорону здоров`я» батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, ведення ними здорового способу життя.

Суд зважає на те, що сторони, як батьки, є відповідальними за стан здоров`я народжених ними дітей, а тому не приймає до уваги проведений позивачем аналіз в частині укладення договору страхування здоров`я дітей та сплату ним страхових платежів за умовами вказаного договору, які мають бути покладені на позивачку, з якою проживають діти.

Суд також враховує, що питання, пов`язані зі сплатою аліментів, звільненням від їх сплати, а також способи виконання батьками обов`язку з утримання дитини регулюються Главою 15 Сімейного кодексу України.

З урахуванням цього та викладеного вище, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 182, 185 СК України, Законом України « Про охорону дитинства», ст. ст.2,4,5, 12,13, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей та їх зарахування в рахунок сплати аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва