Справа № 263/2531/20
Провадження № 2/263/1343/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 26 лютого 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, в якому позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з січня 2014 року по серпень 2016 року позивач знаходилася у цивільному шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після того, як у серпні 2016 року їх сім`я розпалася, дитина залишилася проживати разом з позивачем, та з цього часу позивач дбає про дитину, забезпечує його усім необхідним: одягом, взуттям, продуктами харчування та іншим. На підставі судового наказу Першотравневого районного суду Донецької області від 29 серпня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, доходу. Відповідач з серпня 2016 року перестав проявляти батьківську турботу по відношенню до сина, не бере участь у його утриманні, вихованні та розвитку. Відповідач протягом трьох останніх років жодного разу з сином не бачився, не спілкувався, у тому числі за допомогою телефонного зв`язку або Інтернету. Відповідач не цікавиться, як дитина відвідує дитячий садок або інші дитячі розвиваючі установи, не дбає про його стан здоров`я, розвиток, харчування, спілкування. Таким чином, відповідач повністю усунувся від виховання сина та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 164, 165 СК України, позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовчі судові засідання. Роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 серпня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року вирішено провести заочний розгляд вказаної цивільної справи.

Заяви та клопотання учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради - Мамаєва С.В. - надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила при вирішенні спірного питання максимально врахувати права та інтереси малолітньої дитини.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, та витребувані судом у порядку ч. 5 ст. 19 СК України, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 25 березня 2016 року(а. п. 3).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області № 54 від 30 січня 2020 року, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 4).

Як вбачається з акта обстеження умов проживання від 09 січня 2020 року, складеного посадовими особами Служби у справах дітей, за результатами обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що дитина має окреме спальне місце, необхідні речі та іграшки, умови для проживання дитини створені (а. п. 8).

Згідно з характеристикою Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області, ОСОБА_1 виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час проживання сім`я зарекомендувала себе з гарної сторони, спиртними напоями не зловживає, веде нормальний спосіб життя. ОСОБА_1 працює вчителем в Дем`янівській ЗОШ, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відвідують дитячий садок «Ластівка». Скарг від сусідів на сім`ю не надходило (а. п. 14).

З характеристики педагога-організатора, вчителя англійської мови ОСОБА_1 , наданої Дем`янівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Першотравневої районної ради Донецької області за № 62 від 09 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді вчителя педагога-організатора та вчителя англійської мови, також виконує обов`язки класного керівника у 5-му класі. Має якісну психолого-педагогічну підготовку, проводить велику громадську роботу, бере активну участь в спортивних змаганнях, користується повагою колег (а. п. 15).

Як вбачається з довідки № 49 від 10 грудня 2019 року, наданої Комишуватським ДНЗ ЗТ № 5 «Ластівка», ОСОБА_3 відвідує молодшу групу дитячого садочку, дитина завжди охайна, доглянута, мати дитини спілкується з вихователями групи, цікавиться життям дитини. батько контакту із дошкільним закладом не підтримує, із вихователями не спілкується (а. п. 16).

На підставі судового наказу Першотравневого районного суду Донецької області від 29 серпня 2019 року № 241/1467/19, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 22 липня 2019 року та до повноліття дитини (а. п. 5).

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження в провадженні Центрального ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області з 10 грудня 2019 року перебуває виконавче провадження № 60825789, боржник: ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 (а. п. 6).

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що позивач та відповідач проживали разом. Відповідач назбирав багато боргів та поїхав у невідомому напрямку. Бачила відповідача останній раз у 2016 році.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що відповідач не підтримує стосунків з дитиною. Позивач з відповідачем прожили разом близько року, після чого розійшлись. Відповідач жодного разу не зв`язувався з сином.

Згідно з висновком Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 30 липня 2020 року № 01.1-01-23-129, враховуючи рішення комісії з питань захисту дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 22 липня 2020 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 .

Оцінка доказів.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проводячи оцінку досліджених доказів, суд вважає, що вони відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотив, які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін.

Враховуючи наведене, досліджуючи представлені суду докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, а саме, що відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно сина - ОСОБА_3 .

Щодо правових підстав для вирішення заявленого спору по суті.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої дитини - ОСОБА_3 , не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує та не спілкується з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 відповідає інтересам дитини, та з урахуванням відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків, необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому, з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 19, 164, 165 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 47, 76-81, 84, 89, 133,139,141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 13 листопада 2020 року.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, юридична адреса: вул. А.Нільсена, 26/2, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя О.М. Музика