єдиний унікальний номер справи 546/915/20
номер провадження 2/546/439/20
У Х В А Л А

12 листопада 2020 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні,

в с т а н о в и в :

09.11.2020 позивачка звернулась до суду із вищевказаним, у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 16 694,71 грн; середній заробіток за весь період затримки по день ухвалення судового рішення; моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.06.2017 по 18.05.2020 вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем. 15.10.2020 з довідки, виданої відповідачем на її запит, вона дізналася, що при звільненні їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 16 694,71 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повного розрахунку у день звільнення, позивачка просить стягнути середній заробіток за весь період затримки по день ухвалення судового рішення. Вказує, що середній заробіток з моменту звільнення до дня звернення нею до суду з даним позовом становить 35 052,00 грн. Вважає, що такі дії відповідача завдали їй моральної шкоди. обумовленої приниженням честі, гідності, ігноруванням її прав, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів.

Статтями 175 та 177 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів.

Вищенаведена позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме:

- п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: у позовній заяві не вказано поштовий індекс позивача;

- п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: у позовній заяві не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: у позовній заяві не вказані відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися

- п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: у позовній заяві відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- ч. 4 ст. 177 ЦПК України: до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач вказує, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) та стягнення моральної шкоди під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 та ухвалі Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 488/769/17.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Тобто, позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивачка її визначила у грошовому вимірі.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 761/11472/15-ц.

Таким чином, позивачкою заявлено три позовні вимоги майнового характеру, дві з яких, а саме вимоги про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди у загальному розмірі - 43 052,00 грн, обліковуються судовим збором.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Сума позовних вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди, за якими підлягає сплаті судовий збір, у загальному розмірі становить 43 052,00 грн.

Позов пред`явлено до суду 09.11.2020.

З урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», якою на 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн, розмір судового збору, який підлягає сплаті за даним позовом, становить 840,80 грн (2102*0,4=840,80).

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на зазначене, сплаті позивачкою підлягає сума судового збору у розмірі 840,80 грн за наступними реквізитами:

Оплата повинна здійснюватися за реквізитами:

отримувач: Решетилівське УК/Решетилівський р-н/22030101;

код отримувача ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача МФО: 899998;

рахунок отримувача: UA 0016422;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Решетилівський районний суд Полтавської області (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал квитанції про оплату необхідно надати до суду у встановлений ухвалою строк.

Слід звернути увагу на те, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж, або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі. Копії, дублікати, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, але не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви, зазначені в даній ухвалі, не будуть усунені в повному обсязі, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Романенко