Справа № 697/1694/20
Провадження № 2/697/658/2020
У Х В А Л А

17 листопада 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Сивухіна Г.С.

за участю секретаря Десятник О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Німченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі заяву про затвердження мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_2 до Канівського районного споживчого товариства про повернення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Канівського РАЙСТ про повернення коштів в якому просить суд стягнути з Канівського РАЙСТ на його користь суму попередньої оплати в розмірі 250000,00 грн., та судові витрати по справі.

08.10.2020 на адресу суду від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про затвердження у справі мирової угоди, відповідно до якої відповідач - Канівське районне споживче товариство в рахунок погашення боргу перед позивачем, передало у власність ОСОБА_2 частину не житлової будівлі загальною площею 149,1 кв.м., 50% - навісу (літ „а"), 50%- ґанку, 50% - замощення «Г», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач у свою чергу відмовився повністю від своїх позовних вимог до відповідача про повернення коштів в розмірі 250 000 грн.(а.с.23-25).

У судовому засіданні представник позивача заяву про укладення мирової угоди підтримала.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження мирової угоди по справі.

Вислухавши думку представників сторін, перевіривши заяву про укладення мирової угоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно зі ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (магазину) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, договір купівлі-продажу, предметом якого є нерухоме майно, має бути обов`язково нотаріально посвідченим.

Судом встановлено, що за змістом мирової угоди є передача позивачу нерухомого майна: частини не житлової будівлі загальною площею 149,1 кв.м., 50% - навісу (літ „а"), 50%- ґанку, 50% - замощення «Г», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто перехід права власності, натомість предметом спору (позову) по даній справі є повернення коштів. Отже, умови поданої на затвердження суду мирової угоди не відповідають вимогам ст. 207 ЦПК України, оскільки не направлені на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на нерухоме майно, тобто під видом мирової угоди сторони бажають укласти інший договір.

Крім того, суд зауважує, що мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства, а є різновидом зобов`язання, що виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою). У даному випадку питання щодо переходу права власності на частину нежитлового приміщення - магазину у зв`язку з не виконанням відповідачем попереднього договору купівлі-продажу може бути вирішено у позасудовому порядку.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Надана сторонами мирова угода не стосується предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених в ухвалі від 01.08.2018 у справі №760/15287/15-ц та ухвалі від 30.05.2018 у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити сторонам у затвердженні мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 207, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди між ОСОБА_2 та Канівським районним споживчим товариством - відмовити.

Судовий розгляд по справі №697/1694/20 продовжити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г . С . Сивухін