ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи № 766/7665/20

номер провадження 22-ц/819/1583/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

секретар Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2020 року, ухвалене в складі судді Рядчої Т.І., в цивільній справі № 766/7665/20 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.05.2015 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, оформлений анкетою-заявою позичальника, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.

ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 13.04.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 27709,03 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 17326.01 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 9812.51 грн; заборгованості за пенею в розмірі 570.51 грн.

Враховуючи викладене, АТ «Акцент Банк» просило стягнути з відповідачки на свою користь зазначену кредитну заборгованість. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Акцент-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги вказує на те, що відповідач своїм підписом в анкеті-заяві засвідчила те, що вона згодна з тим, що анкета-заява разом з умовами та правилами і Тарифами, складає між нею та банком кредитний договір про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 користувалася кредитом, а отже була обізнана з усіма умовами кредитування. Розгляд апеляційної скарги представник АТ «А-Банк» просив провести за його відсутності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Апеляційний суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» від 21.11.2011 року, ОСОБА_1 надала згоду на те, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

До позовної заяви представником позивача було долучено розрахунок заборгованості за договором від 12.05.2015 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 .

Із розрахунку здійсненого станом на 13.04.2020 року вбачається, що заборгованість відповідачки становить 27709,03 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 17326,01 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9812.51 грн; нарахована пеня - 570.51 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком не надано первинних документів, що підтверджували б видачу/перерахування кредитних коштів здійснення інших операцій по рахунку, наявність заборгованості та її розмір, а тому заявлені позовні вимоги є недоведеними та не обґрунтованими.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.11.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» (а.с.6)

У заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач на підтвердження свого права вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом; заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені долучив до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна GOLD»

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо неустойки, встановлювали розмір процентів, які відповідач зобов`язаний сплатити у випадку прострочення грошового зобов`язання.

Отже без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору.

Відмовляючи у стягненні кредитної заборгованості, суд першої інстанції відхилив наданий позивачем розрахунок заборгованості вважаючи, що такий не є безспірним доказом розміру боргу, а позивачем не надано виписок операцій по банківському рахунку відповідачки та інших первинних документів, які б підтверджували видачу/перерахування кредитних коштів, здійснення інших операцій по рахунку, наявність заборгованості та її розмір.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Саме відповідачка повинна спростувати, що підпис в анкеті заяві їй не належить, що кредитних коштів від банку не отримувала, а наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом по справі, що є її процесуальним обов`язком, однак зазначені обставини ОСОБА_1 не спростовано.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив надані банком докази щодо підписання відповідачкою анкети-заяви, видачі відповідачці кредиту, користування нею кредитними коштами, що доводиться відповідним розрахунком, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , починаючи з травня 2015 року періодично здійснювала погашення за кредитним договором.

На усунення зазначених недоліків, колегія суддів вважає за необхідне прийняти долучену до апеляційної скарги виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що позичальник користувалася кредитними лімітами, розмір яких змінювався банком: 16.03.2016 року кредитний ліміт становив 6000,00 грн, 16.06.2016 року - 8000,00 грн, 01.09.2016 року - 10000,00 грн, 24.11.2016 року - 15000,00 грн, 13.12.2016 року 20000,00 грн., здійснюючи різні банківські операції, як зняття коштів так і їх повернення.

З наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором від 12.05.2015 року станом на 13.04.2020 рік, вбачається, що відповідачкою починаючи з 12.05.2015 року по 10.04.2020 рік було сплачено на користь позивача грошові кошти в розмірі 71132,69 грн.

В той час із виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що на витрати по кредиту позивачем віднесено кошти по списанню процентів за користування кредитом, суми нарахованої пені та штрафів, що в загальній сумі становить 52747,81 грн, таким чином з урахуванням того, що розмір та сплату процентів, пені, штрафу сторонами не було погоджено, розмір витрачених кредитних коштів повинен становити 33890,22 грн, замість 86638,03 грн зазначених позивачем, відповідачкою сплачено 71132,69 грн, що свідчить про відсутність заборгованості ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю чи частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів доходить висновку, що кредитні кошти є повністю повернуті відповідачкою, що є в даному випадку підставою для відмови у задоволенні позову, адже домовленості про сплату процентів, пені за прострочення зобов`язань підписана відповідачкою анкета-заява не містила.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції було зроблено не повні висновки щодо підстав відмови у позові, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько

Повний текст постанови складений 16 листопада 2020 року

Головуючий Л.В.Базіль