Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1512/20
Провадження №: 2/332/966/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2020 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалпегіної О.Л.,
за участю секретаря судового засідання Хіміч С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором страхування, -
ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» (далі ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором страхування.
Позовні вимоги мотивує наступним.
11.10.2016 між ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5286561, згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є «DODGE Caliber SXT», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 100).
Відповідач про дату, час і місце судового засідання неодноразово був повідомлений судом в установленому законом порядку (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 110, 120, 133, 134). Проте, ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, відзиву на позовну заяву він також не подав.
З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним письмовій заяві, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
11.10.2016 між ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5286561, згідно з яким позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «DODGE Caliber SXT», державний номерний знак НОМЕР_1 , який визначено як забезпечений транспортний засіб (а.с. 11).
Згідно з копією постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 21.01.2019 о 16-25 год. поблизу буд. №149 по пр. Соборному у м. Запоріжжі ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DODGE CALIBER SXT, державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті, розташованому на перетині пр. Соборного та пр. Маяковського, при повороті не надав перевагу у русі автомобілю ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками, без постраждалих, чим порушив п.п. 16.6 Правил дорожнього руху. В подальшому, ОСОБА_1 залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п. 2.10а Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вказаних вимог Правил дорожнього руху та ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 17-18).
23.01.2019 водієм ОСОБА_2 до ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якій викладені її обставини та зазначено про залишення водієм забезпеченого транспортного засобу «DODGE Caliber SXT» ОСОБА_1 місця пригоди (а.с. 12-13). Того ж дня потерпілий ОСОБА_2 подав до позивача заяву про страхове відшкодування (а.с. 14).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобілю ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (а.с. 18).
19.06.2019 ОСОБА_2 звернувся до позивача з проханням переглянути суму страхового відшкодування на підставі експертного автотоварознавчого дослідження та відшкодувати різницю між фактичними витратами з урахуванням витрат на дослідження та сумою отриманого відшкодування (а.с. 32).
На підставі вищевказаних документів та розрахунку страхового відшкодування (а.с. 60) складений страховий акт №ЦВ/19/0332/1 від 22.07.2019, за яким потерпілому ОСОБА_2 підлягає виплаті страхове відшкодування у сумі 3258,66 грн., а ОСОБА_1 визнано особою, винною у настанні страхового випадку (а.с. 61). Зазначена сума була виплачена потерпілому 23.07.2019 відповідно до платіжного доручення №2217 (а.с. 62).
08.10.2019 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» з проханням переглянути суму страхового відшкодування на підставі експертного автотоварознавчого дослідження від 03.10.2019 та відшкодувати витрати на ремонт додаткової несправності, отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 21.01.2019 (а.с. 65).
На підставі вищевказаних документів та розрахунку страхового відшкодування (а.с. 83) складений страховий акт №ЦВ/19/0332/2 від 06.03.2020, за яким потерпілому ОСОБА_2 підлягає виплаті страхове відшкодування у сумі 1000 грн.(а.с. 61), виплачене останньому 06.03.2020 відповідно до платіжного доручення №7167 (а.с. 85).
Позивачем у заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору до подання позовної заяви не вживалися.
Відповідно до п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
З наведених підстав на відповідача покладається зобов`язання в сумі заподіяної ним шкоди, яка була відшкодована потерпілому позивачем, та понесені у зв`язку з цим витрати позивача.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 2102 грн.
Позивачем заявлено про витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 4000 грн.
Згідно з актом наданих послуг позивачем 23.06.2020 було сплачено Адвокатському Бюро «Грідін і Партнери» в особі керуючого Бюро адвоката Грідіна В.В. суму гонорару за надання правничої допомоги у страховій справі ЦВ/19/0332 у розмірі 4000 грн., яка складається з: 1000 грн. за надання усної консультації; 1000 грн. за підготовчі дії; 2000 грн. за складання та подання до суду позовної заяви (а.с. 91-93). Факт оплати позивачем вказаних послуг адвокату підтверджується платіжним дорученням №8988 (а.с. 90).
Вказані витрати визначені умовами договору про надання правової допомоги від 14.05.2019, укладеного між ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери» в особі керуючого Бюро адвоката Грідіна В.В. (а.с. 86-89).
Вимогами ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вимогами ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З урахуванням процесуальних дій, проведених адвокатом та часу, витраченого на надання правової допомоги позивачу, заявлені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Л. Шалпегіна