Справа № 485/1430/20
Провадження №2/485/530/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 серпня 2014 року зареєстровано шлюб Снігурівським районним відділом державної реєстрації аків цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №64. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стосунки з чоловіком зовсім розладилися, більше чотирьох років не проживають разом та не підтримують дружніх стосунків, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивачка вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, відповідач влаштовує своє особисте життя з іншою жінкою. Донька проживає з позивачкою. ОСОБА_1 вважає, що збереження сім`ї неможливе, тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та судовий збір з відповідача не стягувати. Просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач також надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає, просив справу слухати в його відсутність.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

02 серпня 2014 року в Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб (актовий запис №64); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 10 жовтня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_1 " (а.с.3).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 23 серпня 2016 року Снігурівським районнимвідділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.9).

Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через непорозуміння у сім"ї, втрати поваги і розуміння один до одного, разом не проживають; донька проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 26 жовтня 2020 року № 3771 виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с.11)

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивачка наполягає на розірванні шлюбу,відповідач позов визнає, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_1 ".

На прохання позивача суд не вирішує питання про стягнення на її користь витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 142, 268, ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02 серпня 2014 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №64 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12.11.2020 року.

Суддя С.Й. Яворський