1Справа № 335/6613/20 2/335/2112/2020
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
03 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Єфремової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якому посилається на наступні обставини.
Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2014 р. з позивача стягують аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.
Після прийняття даного рішення у позивача змінився сімейний та матеріальний стан.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася друга донька - ОСОБА_4 . Окрім того, позивач зареєстрував 13.11.2018 року шлюб з ОСОБА_5 .
Згодом в 2019 році дружина позивача подала до суду позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 .
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області стягнуто з позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

На теперішній час позивач працевлаштувався на НВК „Іскра, інших постійних доходів позивач не має. На даний час дружина позивача знаходиться у декретній відпустці, тому він вважає, що сплата 1/4 долі від його заробітку на утримання неповнолітній дочки ОСОБА_3 є для нього та його сім`ї обтяжливою та несправедливою по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Зважаючи на обставини, викладені у позові позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки доходів позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з нього на підставі судового рішення № 2-2327/1 від 01.07.2011 року.

Ухвалою суду від 14.08.2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися. 03.11.2020 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка до судового засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, відзиву до позовної заяви суду не надала. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ордонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі № 2-2327/11 від 01.07.2011 року з позивача, ОСОБА_1 , стягнуто на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 31.05.2011 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.11.2017 року, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13.11.2018 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видано Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13.11.2018 року, актовий запис №315.

Згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області №314/5653/18 від 18.02.2019 року з позивача ОСОБА_1 , стягуються на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 05.12.2018 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає те, що аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) є обтяжливою для його сім`ї, оскільки змінився сімейний стан позивача, він одружився, має на утриманні іншу дитини, на утримання якої з нього також стягуються аліменти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно із ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність направівласності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Отже з урахуванням тієї обставини, що позивач вдруге одружився і на утриманні в нього перебуває малолітня дитина, позивач сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в загальному розмірі, визначеному на одну дитину, таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину, щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідачем відзив на позов не надано.

Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини та можливість матері (відповідача) теж надавати посильну допомогу.

Враховуючи вищевикладене, та те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни сімейного стану платника аліментів, так як в нього народилася інша дитина, якій він також зобов`язаний надавати матеріальне утримання та належне забезпечення, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України.

При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи ті обставини, що у позивача народилась друга дитини, беручи до уваги вік дітей та матеріальну можливість батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки доходів позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з нього на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя 2-2327/11 від 01.07.2011 року.

Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку, з врахуванням інтересів дитини від другого шлюбу.

Відповідач не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з позивача на її користь матеріальної допомоги на лікування та навчання дитини в порядку статті 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст.ст.4,8,12,13,77,81,89,141,263,264,265, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-2327/11 від 01.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 31.05.2011 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, на 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Н.І.Рибалко