РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач, Департамент служб у справах дітей, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся у суд із позовом до відповідачів, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей, а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно.

В обґрунтування позову зазначає, що малолітні діти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають з 2015року на обліку як діти, які потрапили в складні життєві обставини у зв`язку з невиконанням батьками своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Виходом за місцем мешкання відповідачів було встановлено, що квартира знаходиться в антисанітарному стані, батьки на зауваження з приводу цього не реагували. Діти з 01.03.2018року були влаштовані до Обласного дитячого будинку №2. Батькам було встановлено строк для покращення ситуації, однак вони нічого не зробили. 22.07.2019року до служби надійшла інформація, що ОСОБА_7 знаходиться в небезпечних умовах без догляду батьків. По прибуттю було встановлено, що матері нема вдома, в квартирі антисанітарні умови, дитина було роздягнена, голодна та слабка. Дитину було вилучено та направлено до Міської дитячої лікарні №24.. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків є підставою для позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримала.

Відповідачами поданий відзив на позов, в якому зазначають, що вони бажають виконувати свої батьківські обов`язки, приводять оселю до нормального стану та прикладають всі зусилля для створення дітям належних умов, тому просять відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідачі та їх представник проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши доводи сторін, свідчення допитаного свідка, дослідивши надані докази, вражає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідачі є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачі та діти зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Ѕ частина зазначеної квартири належить ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З листа начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мешкають з дітьми за адресою АДРЕСА_1 . За час проживання зарекомендували себе з негативної сторони, зловживають спиртними напоями, не працюють, за дітьми не доглядають. За місцем мешкання антисанітарні умови життя.

Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров"я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 22.07.2019року, 22.07.2019року о 09.55 год. за адресою АДРЕСА_1 було виявлено дитину ОСОБА_9 чоловічої статі без взуття у брудному одязі та занедбаному вигляді. Дитину було доставлено до КНП «МДКЛ №24» ХМР. Згідно листа КНП «МДКЛ №24» стан дитини задовільний.

Також надано фото квартири де було знайдено дитину.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2018року в задоволенні позову Департаменту служб у справах дітей ХМР до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було відмовлено.

З листів директора КЗ Соціального захисту дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Харкова вбачається, що діти з 21.08.2019року перебувають у центрі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з`явились до центру з бажанням відвідати дітей, однак не мали при собі дозволу. Також зазначено, що поведінка ОСОБА_5 була неадекватною та образливою по відношенню до працівників центру.

З інформаційного листа начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями, наркотиками (пігулками), ніде не працює, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 вживає слабоалкогольні напої ніде не працює. Квартира знаходиться в неналежному стані, відсутній санвузол, ванна. Сусіди скаржаться на поведінку ОСОБА_10 .

Також надана скарга сусідів на поведінку ОСОБА_10 , з якою вони звертались до голови адміністрації Київського району.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_11 зазначив, що відповідчі не доглядають дітей та не забезпечують їх їжею.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Так, з наданої ОСОБА_4 довідки вбачається, що остання працює кондуктором в КП «Тролейбусне депо №2» з 13.03.2020року.

Відповідачем ОСОБА_5 надано квитанцію за оплату електроенергії та довідку з місця роботи, з якої вбачається, що ОСОБА_5 працює на посаді штукатура в ТОВ «УКРПРОПЕРТІ».

Крім того, для перевірки відомостей відображених у позові, судом було здійснено огляд квартири АДРЕСА_1 , де мешкають ОСОБА_10 .

При огляді зазначеної квартири із застосуванням відеофіксації, судом було встановлено, що приміщення складається із двох кімнат. В першій кімнаті розміщено диван, дві шафи, стіл, стілець, телевізор. Меблі в належному стані. В кімнаті при вході мається ніша, в якій зберігається верхній дитячий одяг. Дана кімната суміщена з кухонною зоною, в якій наявні: холодильник, кухонна плита, пральна машинка, кухонні шафи, стіл, стільці - в робочому стані. В холодильнику маються продукти харчування, в кімнаті вікна засклені. В другій кімнаті розміщено три дитячі ліжка, два комоди з дитячим речами,письмовий стіл, стільці. Усі меблі в кімнаті в належному стані. В кімнаті вікно засклене. В квартирі наявна ванна кімната, кран в робочому стані, мається гаряча та холодна вода, туалет в робочому стані. Приміщення опалюється, мається електроенергія.

Також, судом було вислухана думка дітей. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначили, що бажають проживати зі своїми батьками. Малолітній ОСОБА_14 висловив бажання мешкати з бабусею.

Згідно ч.1,ч. 2. ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, параграф 58).

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Безсумнівних доказів які свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, їх винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками позивачем суду не надано.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

З досліджених під час судового розгляду доказів вбачається, що відповідачі змінили свою поведінку, влаштувались на роботу, виявляються інтерес до своїх дітей та мають стійке бажання проживати зі своїми дітьми, виконувати свої батьківських обов`язки в наслідок чого категорично заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, шукають зустрічей з своїми дітьми та бажають забрати їх додому, де створені належні умови для проживання дітей.

Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків підстав для позбавлення їх батьківських прав відсутні.

Враховуючи відмову в задоволенні позову з цій частини, вимоги про стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив :

В задоволені позовних вимог Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради ( 61002, Харківська обл., місто Харків, вул.Чернишевська, б.55, код 26489104), в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів-відмовити.

Апеляційнаскарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з

дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 16.11.2020року.

Суддя Бородіна Н.М.