Справа № 183/35/20
№ 2/183/1896/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
03 січня 2020 року Кредитна спілки «Істок» звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 23 січня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся з заявою на вступ до кредитної спілки. В той же день ОСОБА_1 сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок. Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки» ОСОБА_1 набув членства у кредитній спілці «Істок».
21 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до КС «Істок» заяву про надання кредиту. Того ж дня КС «Істок» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № ДКН-2405.
Відповідно до умов зазначеного договору, ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8000,00 грн. та зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі згідно умов та у терміни встановлені кредитним договором.
Згідно умов кредитного договору строк дії вказаного договору становить 12 календарних місяці, тобто до 21 червня 2020 року, процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних, плата за надання кредиту становить 12,05 грн. щоденно.
Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за кредитним договором, систематично порушуючи умови кредитного договору, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 27 грудня 2019 року утворилась заборгованість за договором за період з 21 червня 2019 року по 27 грудня 2019 року в розмірі 13 953,22 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5 895,55 грн., заборгованості по платі в розмірі 3 447,10 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 0,04 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 74,74 грн., 100% річних згідно ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору в розмірі 1 535,78 грн., штрафу в розмірі 3 000,00 грн.
Зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн. позивач просив стягнути з відповідача на його користь.
Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача Кредитної спілки «Істок» не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 23 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до КС «Істок» із заявою про прийняття його на вступ до кредитної спілки та у відповідності до витягу з протоколу засідання КС «Істок» № 13 від 23 січня 2019 року останнього прийнято в члени КС « Істок ».
23 січня 2019 року ОСОБА_1 сплатив вступний внесок в розмірі 5,00 грн. та обов`язковий пайовий внесок в розмірі 5,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 49 від 23.01.2019 року та № 50 від 23.01.2019 року.
Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки» ОСОБА_1 набув членства у кредитній спілці «Істок».
Встановлено, що 21 червня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до КС «Істок» з заявкою на отримання кредиту члена Кредитної спілки «Істок» в розмірі 8 000,00 грн. на строк 12 місяців.
Вимогами статей 19, 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що спілка надає кредитні кошти на умовах їх платності. Розмір плати за надання кредиту кредитна спілка встановлює самостійно. Такі дії кредитної спілки є фінансовою послугою.
У відповідності до копії протоколу засідання кредитного комітету КС «Істок» від 21 червня 2019 року прийнято рішення про надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 8 000,00 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 0,001 % річних та платою за надання кредиту в розмірі 12,05 грн. щоденно.
На підставі прийнятого рішення, 21 червня 2019 року між КС "Істок" і членом спілки ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № ДКН-2405, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 0,001 % річних та платою за надання кредиту 12,05 грн. щоденно.
Відповідно до п. 4.1 договору про споживчий кредит позичальник щомісяця сплачує кредитору платіж, що складається з нарахованої плати, частини кредиту та процентів за користування кредитом, до дати та у розмірі, що вказані в графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, який є невід`ємною частиною договору.
У відповідності до п. 4.7.2 та 4.7.3 Договору передбачена відповідальність за порушення позичальником сплати, передбачених за договором платежів, зокрема у виді стягнення інфляційних втрат та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення, згідно зі ст. 625 ЦК, а також штрафу у розмірі 1000,00 грн. за порушення кожного платежу.
Згідно з п. 6.2.2 договору про споживчий кредит, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більше як на один місяць, кредитор набуває право вимоги дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків.
Встановлено , що позивач КС «Істок» виконала свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 21 червня 2019 року.
Відповідно до додаткового договору № 1 від 26 жовтня 2019 року, сторони дійшли згоди щодо зміни п. 2.5 договору про споживчий кредит та передбачили плату за наданий кредит в сумі 48,22 грн. щоденно, що набуло чинності з дати укладення цього додаткового договору.
Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № ДКН-2405 від 21 червня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 перед КС «Істок», яка виникла станом на 27 грудня 2019 року становить13 953,22 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5 895,55 грн., заборгованості по платі в розмірі 3 447,10 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 0,04 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 74,74 грн., 100% річних згідно ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору в розмірі 1 535,78 грн., штрафу в розмірі 3 000,00 грн.
04 листопада 2019 року за вих. № 263 у зв`язку з порушенням умов вищевказаного договору про споживчий кредит на адресу Кредитною спілкою «Істок» на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено вимогу про погашення заборгованості по кредитному договору, проте з боку відповідача щодо здійснення будь-яких дій на погашення заборгованості здійснено не було.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
Встановлено, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.
Отже, враховуючи викладене, а також те, що відповідач, підписуючи договір погодився з його умовами, яких не виконав належним чином, наявність заборгованості не спростував належними та допустимий доказами, у зв`язку з чим позивачем обрано вірний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог кредитної спілки та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКН-2405 від 21 червня 2019 року в розмірі 13 953,22 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5 895,55 грн., заборгованості по платі в розмірі 3 447,10 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 0,04 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 74,74 грн., 100% річних згідно ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору в розмірі 1 535,78 грн., штрафу в розмірі 3 000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКН-2405 від 21 червня 2019 року в розмірі 13 953,22грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три грн. 22 коп.), яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5 895,55 грн., заборгованості по платі в розмірі 3 447,10 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 0,04 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 74,74 грн., 100% річних згідно ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору в розмірі 1 535,78 грн., штрафу в розмірі 3 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).
Учасники справи:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складено 24 вересня 2020 року.

Суддя Д. І. Городецький