16.11.2020 227/4500/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16 листопада 2020 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 (ЄУНСС № 227/4500/20), -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року представник заявника ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» Ульянич Н.В. звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 в розмірі 2834,92 грн. судового збору в розмірі 210,20 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, боржник є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 і має борг за надані послуги за вказаною адресою за період з січня 2019 року по травень 2019 року в розмірі 2834,92 грн., на підтвердження чого заявник надав копію договору про постачання електричної енергії споживачу.

Однак, з пункту 13.1 наданого договору про постачання електричної енергії споживачу, вбачається, що цей договір набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника.

Згідно пункту 3.1. договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Але як вбачається з доданих до заяви про видачу судового наказу документів, заявником не надано заяву-приєднання, яка є додатком 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладення.

Таким чином, враховуючи вищевказані норми цивільного законодавства вбачається, що договір про постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 не набрав чинності, оскільки доказів подання останньою заяви-приєднання до договору - суду не надано.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 203 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ст. 202 ЦК України).

Приймаючи до уваги викладене, суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу, надану копію договору, який на думку заявника підтверджує його право вимоги про стягнення грошової заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Згідно п.3 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги, щодо заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по травень 2019 року.

Крім того, документів, які б підтверджували, що боржник був споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , в період виникнення заборгованості з січня 2019 року по травень 2019 року (а саме документів, які б підтверджували, що даний будинок належить боржнику на праві власності чи на праві користування) до заяви про видачу судового наказу не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст.163,165, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченою пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя А.О.Кошля