Постанова

Іменем України

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 760/13218/16-ц

провадження № 61-19329св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Андрія Миколайовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року у складі судді Панченка М. М.

у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк»), звернулося до суду з вищевказаним позовом, який уточнило у процесі розгляду справи, та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 319 447,84 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 222 990,15 доларів США; заборгованість за відсотками - 78 932,33 доларів США; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за тілом - 17 525,36 доларів США.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом 222 990,15 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 78 932,33 доларів США, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за тілом в розмірі 17 525,36 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року апеляційну скаргу Писаренка А. М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявник у встановлений судом строк не усунув недоліки апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко А. М. подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував те, що апеляційна скарга подається фізичною, а не юридичною особою, тому судовий збір повинен розраховуватися із ставки судового збору для фізичних осіб, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про її повернення, чим фактично позбавив фізичну особу ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною, оскільки створює штучні перепони для апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Солом`янського районного суду міста Києва.

21 серпня 2020 року справа № 760/13218/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко А. М. подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 серпня 2019 року клопотання Писаренка А. М. задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року. Апеляційну скаргу Писаренка А. М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

12 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко А. М. подав заяву, в якій не погоджується із розміром судового збору, визначеним судом до сплати відповідачем за подання апеляційної скарги, оскільки вважає, що судовий збір повинен розраховуватися із ставки судового збору, яку мав би сплатити заявник (фізична особа) у разі звернення до суду з такою позовною заявою станом на 2016 рік.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З огляду на викладене, розраховуючи розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом, а також ціну позову та заяву про збільшення позовних вимог, дійшов правильного висновку про те, що ставка судового збору, яку повинен був сплатити банк при зверненні до суду з позовом складала 126 048,63 грн, тому судовий збір, що підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги підлягав вирахуванню саме від зазначеної суми і складав 189 072,95 грн, так як саме юридична особа була позивачем, а не фізична особа ОСОБА_1 .

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушення норм процесуального права апеляційним судом, який з дотриманням вимог процесуального закону визнав неподаною і повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Разом з тим, Верховний суд вважає за необхідне зазначити про те, що на час перегляду справи касаційним судом рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року було переглянуто апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , про що 15 липня 2020 року прийнято постанову.

Доводи касаційної скарги повністю спростовуються вищенаведеними обставинами справи і положеннями законодавства.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська