№ 207/1531/17
№ 2/207/688/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.,

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської міської радидо ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як Катерина Анатоліївна, державний реєстратор відділу державної реєстрації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Астаф`єва Світлана Іванівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради звернувся до суду 16.06.2017 з позовною заявою, яку згодом було уточнено протягом судового розгляду, до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як Катерина Анатоліївна, державний реєстратор відділу державної реєстрації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Астаф`єва Світлана Іванівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, в якій просить суд:

-визнати нікчемними розпорядження Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 04.12.2015 № 5/523-р про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 та дублікат свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1995, виданий Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради на підставі розпорядження № 5/523-р від 04.12.2015;

-скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 :

а) № 12874529 від 28.12.2015 щодо реєстрації державним реєстратором Астаф`євою Світланою Іванівною, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область права власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, серія та номер 5/523-р, виданий 04.12.2015, видавник: Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради за ОСОБА_2 ;

б) № 13556103 від 01.03.2016 Державний реєстратор: приватний нотаріус Кір`як Катерина Анатоліївна, Дніпродзержинський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. Підстава виникнення права власності: Договір купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 186, виданий 01.03.2016, видавник: Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А. за ОСОБА_1 ;

-визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за територіальною громадою міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради;

-витребувати у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 від 19.03.1999, виданий Вільногірським МВ УМВС України Дніпропетровській області) на користь територіальної громади міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради об`єкт житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 04) загальною площею 29,4 кв. м., вартістю 100421грн.

Судові витрати стягнути з відповідача на користь прокуратури Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в уточненій позовній заяві від 23.02.2018 року зазначив наступне. З 01 січня 2013 року (з дня опублікування) набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» № 1878 від 11.02.2010, яким викладено у новій редакції Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до вищезазначеного законодавства до 31 грудня 2012 року органами державної реєстрації прав на нерухоме майно були територіальні органи Бюро технічної інвентаризації.

Будинок АДРЕСА_2 був побудований у 1976 році.Пунктом 2 Рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради депутатів трудящих № 719 від 22.12.1976 «Про затвердження акту державної комісії від 22.12.1976 р. з прийому в експлуатацію житлового будинку на АДРЕСА_3 » управління капітального будівництва виконкому міської ради, на замовлення якого було побудовано будинок, зобов`язано передати житловий будинок на баланс міськжилуправління.Відповідно до п.13 Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах УРСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, Дніпродзержинським міським БТІ 17.12.1981 видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію будинку за фондом місцевих рад в особі Дніпродзержинського ГКХ.

Таким чином, право власності зареєстровано на будинок відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення цього права власності, а тому у подальшому додаткової реєстрації шляхом внесення запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно, не потребувало.

В подальшому, відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради № 567-19/IV від 24.06.2005 «Про затвердження реєстру об`єктів житлового фонду, що належать до комунальної власності міста» зазначений будинок віднесено до об`єктів житлового фонду, що належить до комунальної власності міста та перебуває на балансі Управління житлово-комунального господарства місцевої ради.

На даний час, відповідно до інформації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради № 05-07/3114 від 14.11.2017 квартира АДРЕСА_1 , як складова частина будинку, перебуває на балансі комунального підприємства «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду». Також, з`ясовано, що згідно особистого рахунку на квартиру АДРЕСА_1 , проживали з 03.12.1985 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з 29.12.1987 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були зняті з реєстрації лише 29.03.2016.

Крім того, саме відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як мешканців квартири АДРЕСА_1 районним судом м. Дніпродзержинська приймалося судове рішення на користь ТОВ «Теплосервіс» про стягнення солідарно заборгованості за теплопостачання у 2009 році (судовий наказ № 2н/860-09 від 02.11.2009, виконавче провадження у Баглійському відділі державної виконавчої служби № 1830427 від 19.03.2010 та від 08.08.2011). Тобто, ОСОБА_2 ніколи не проживала та не була зареєстрована у спірній квартирі на момент появи оспорюваного документу про її приватизацію.

На даний час у провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають кримінальні провадження № 000098 від 17.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та № 0000322 від 09.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Досудовим слідством встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Дніпродзержинського МУЮ Астаф`євою С.І. 28.12.2015 здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1995, виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради на підставі розпорядження № 5/523-р від 04.12.2015, про що державним реєстратором прав на нерухоме майно 28.12.2015 внесено запис № 12874529 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно даних зазначеного дублікату свідоцтва про право власності на житло спірна квартира приватизована гр. ОСОБА_2 згідно розпорядження відділу обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому № 01459 від 07.06.1995.

Відповідно до інформації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради № 05-07/1040 від 11.04.2017 посадовими особами департаменту свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 та дублікатів на них не видавалися. Розпорядження органу приватизації від 04.12.2015 № 5/523-р не приймалися. Розпорядчих документів щодо передачі квартири по АДРЕСА_4 з комунальної власності у власність громадян не видавалося і розпоряджень органу приватизації щодо передачі квартири у власність громадян не приймалося.

Крім того, відповідно до інформації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради № 05-07/3114 від 14.11.2017 фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська було утворено лише рішенням міської ради № 102-13/ХХІІ від 20.03.1998, а повноваженнями щодо приватизації житлового фонду фонд був наділений лише рішенням міської ради № 13-2/ХХІІ від 10.06.1998, тому фонд комунальної власності не міг видати 07.06.1995 свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Також, згідно тексту п. 1 вилученого слідчим у державній реєстраційній службі розпорядження департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради № 5/523-р від 04.12.2015 комунальному підприємству «Ордер» доручено підготувати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_2 , однак відповідно до наданої КП КМР «Ордер» інформації № 45 від 13.11.2017 вищезазначене розпорядження для виконання до підприємства протягом 2015 року по теперішній час не надходило.

Відповідно до інформації департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради № 05-07/447 від 20.02.2018 на протязі 2015 року було всього прийнято 394 розпорядження.

Таким чином, право власності територіальної громади перейшло до ОСОБА_2 в обхід встановленої законодавством приватизаційної процедури.

В подальшому ОСОБА_2 01.03.2016 року уклала з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу зазначеної квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А. та зареєстровано в реєстрі за № 186, бланк НАТ 801131, про що приватним нотаріусом, як державним реєстратором прав на нерухоме майно, 01.03.2016 року внесено запис № 13556103 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації прав та їх обтяжень.

В судовому засіданні представник позивача в особі прокурора Дніпродзержинської міської прокуратури Пилипенко М.Г. підстави позову та заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Посилаючись на обставини позову, надані нею у суді додаткові письмові пояснення, а також надані докази, просила суд заявлені вимоги задовольнити. Також посилається на ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», зазначає, що порушення інтересів держави полягає в тому, що спірна квартира незаконно без волі власника вибула з комунальної власності міста, чим позбавлено територіальну громаду права розпорядження нею, і відповідно порушено інтереси держави.

Позивач в особі представника Кам`янської міської ради, діючий за довіреністю Бурдік В.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Горбаненко С.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву, підтриманий ним у суді під час судового розгляду справи, в якому він не визнав позовні вимоги та просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень протии позову представник відповідача зазначив, що прокурор надав суду в якості доказів права власності позивача на майно (мовою оригіналу) «Заключение о регистрации дома (домовладения) ОСОБА_5 бюро Технической инвентаризации от 17.12.1981г.», яке позивач чомусь переклав як реєстраційне посвідчення, а не реєстраційний висновок, про реєстрацій будинку за фондом місцевих рад в особі Дніпродзержинського ГКХ та (мовою оригіналу) «Решение Днепродзержинского городского совета депутатов трудящихся Днепропетровской области №719 от 22.12.1976г. об утверждении акта государственной комиссии от 22 декабря 1976г. по приему в эксплуатацию жилого дома на АДРЕСА_3 ».Також позивач посилається на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нова редакція якого набула чинності 01.01.2013 р.Відповідно до статті 2 зазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом визнаються, зокрема у випадку, якщо така реєстрація була проведена відповідно до вимог законодавства, що діяла на момент їх виникнення.

Прокурор також посилається на норми п. 13 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31.01.1966 р. Таким чином Позивач вважає, що (мовою оригіналу) «Заключение о регистрации дома (домовладения) ОСОБА_5 бюро Технической инвентаризации от 17.12.1981г.» та (мовою оригіналу) «Решение Днепродзержинского городского совета депутатов трудящихся Днепропетровской области №719 от 22.12.1976г. об утверждении акта государственной комиссии от 22 декабря 1976г. по приему в эксплуатацию жилого дома на АДРЕСА_3 » є правовстановлюючими документами на нерухоме майно з проведеною державною реєстрацією відповідно до вимог законодавства, що діяли на момент їх виникнення. А тому подальшої реєстрації вказане нерухоме майно не потребувало.

Відповідно до пункту 13 Інструкції, на яку посилається позивач, Бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення.

Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою.

При винесенні виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, що належить місцевій Раді депутатів трудящих, державній, кооперативній або громадській установі, підприємству чи організації, бюро технічної інвентаризації, на підставі цього рішення, провадить реєстрацію будинку або домоволодіння та видає реєстраційне посвідчення.

Таким чином, територіальним органом Бюро технічної інвентаризації повинно було бути видано саме реєстраційне посвідчення на підставі відповідного рішення місцевої ради.

Про неналежність вказаних доказів також свідчить лист Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 14.11.2017р. вих.№05- 07/3114, що наданий суду позивачем.В ньому, зокрема, зазначається, що по іншим об`єктам нерухомого майна були видані саме реєстраційні посвідчення на підставі відповідних рішень Рад народних депутатів (по об`єктам за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ).

Також відповідно до листа зазначеного Департаменту, у нього відсутня інформація щодо прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про оформлення прававласності на будинок, що ще раз підтверджує необґрунтованість позовної заяви.

Відповідно до Інформаційної довідки №153842738 по об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_7 записи про право власності за територіальною громадою міста Кам`янське (колишня назва - Дніпродзержинськ) відсутні.

Отже, саме Держава визнала право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 шляхом прийняття рішень державним реєстратором та нотаріусом.

Факт відсутності дій держави в особі органів місцевого самоврядування міста Кам`янське щодо реєстрації нерухомого майна на протязі більше трьох років з моменту початку роботи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (повноту та достовірність даних якого Держава гарантує) свідчить про бездіяльність Держави, а факт визнання права власності державним реєстратором за Відповідачем свідчить про дії держави, спрямовані на зміну власника майна.

Також відповідач вважає, що задоволення позовних вимог призведе до порушення його прав, що надані йому статтею 41 Конституції України, статтями 319, 321 Цивільного кодексу України щодо непорушності права власності на майно.

Крім того, представник відповідача адвокат Горбаненко С.Г. у суді зазначив, що на його думку прокурор мав би довести факт вчинення протиправних відносно переходу власності на спірне житло в межах кримінального провадження, однак жодного рішення у ньому судом не прийнято, і навіть немає відомостей стосовно руху досудового розслідування.

Від третьої особи - приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А. до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, заперечень проти позову не надходило.

Представник третьої особи - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Жежель С.С. в судовому засіданні підтримав подані до суду письмові пояснення, в яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що законодавством чітко визначено порядок приватизації квартир, які перебувають у комунальній власності. Натомість громадянка ОСОБА_2 ніколи не зверталася ані до КП "Ордер", ані безпосередньо до Фонду комунальної власності міста Дніпродзержинськ з заявою про передачу їй у власність в порядку приватизації квартири за адресою АДРЕСА_7 . Як вбачається з матеріалів даної справи, оскільки сам дублікат Свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1995 року та Розпорядження 04.12.2015 року за № 5/523-р Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно КМР, як правонаступником Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинськ та Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, не виготовлялися та не видавалися, а тому й підстав для реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_7 у ОСОБА_2 не було, тому дане майно в розумінні ст. 388 ЦК України підлягає витребуванню від добросовісного набувача ОСОБА_1 у власність Кам`янської міської ради.

Від третьої особи - державного реєстратора відділу державної реєстрації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Астаф`євої С.І. до суду надійшли письмові пояснення, в яких вона просить розглянути справу без її участі. Зазначила, що в грудні 2015 року перебуваючи на посаді державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нею була проведена державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за гр. ОСОБА_2 .Реєстраційні дії були здійсненні з дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами та доповненнями), а також Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (зі змінами від 18.03.2015 року), підстав для відмови в державній реєстрації не було.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено актовим записом № 374 від 24.04.2017 (арк.с. 60 т.1). Заяв та клопотань про залучення правонаступників третьої особи до участі у справі до суду не надходило.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У статті 1 Закону від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах належним їй майном як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно із частиною третьою статті 16 вказаного закону матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до положень ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на незаконне заволодіння майном територіальної громади. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до п. 7 ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України тільки власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набуває набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (ч. 1 ст. 330 ЦК України).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 388 ЦК України передбачає випадки та обставини, при яких власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача.Згідно статті 330 ЦК України на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, набуває право власності добросовісний набувач, тільки якщо відповідно до статті 388 ЦК майно не може бути витребуване у нього.

Вирішуючи питання, пов`язані з розмежуванням добросовісного та недобросовісного набувача, суд враховує положення статті 330 ЦК, відповідно до якої на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, набуває право власності добросовісний набувач, якщо відповідно до статті 388 ЦК майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до статті 388 ЦК набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, у якої він придбав річ, не мала права її відчужувати; набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Норма ст. 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Такий висновок щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладено в постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6- 2776-цс-16.

На наявність права власника на майно не впливає також і та обставина, що воно було предметом угод відчуження, укладених іншими особами, оскільки дійсний власник не був стороною цих угод, а ст.346 ЦК України не передбачає припинення права власності дійсного власника в зв`язку з реєстрацією договорів купівлі-продажу за іншими особами під час його неодноразового перепродажу, що відбувалося без участі та поза межами волі дійсного власника.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 17.10.2011 у справі № 5002-8/5447-2010, від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15 та від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15.

Зважаючи на те, що Дніпродзержинською (на даний час - Кам`янською) міською радою рішення про відчуження (приватизацію) спірного майна не приймалося, не було волевиявлення законного власника на його відчуження, а тому право власності територіальної громади на згадане майно не припинялося. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності за особою, в інтересах якої заявлено позов, тобто за територіальною громадою, так як право власності не припинялося.

Також суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання нікчемними дублікату свідоцтва та розпорядження про його видачу, оскільки вказані правочини взагалі не мали місце, законодавцем передбачено інший порядок захисту порушеного права - шляхом витребування майна..

Враховуючи викладене, спірне майно підлягає витребуванню від ОСОБА_1 на підставі ст.388 ЦК України на користь Кам`янської міської ради, як розпорядника майна територіальної громади м. Кам`янське.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом подання індикаційного позову застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Однією з підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача, є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 02.11.2016 у справі № 6-2161цс-16( 522/10652/15-ц).

Відповідно до ст. 318 ЦК України одним з суб`єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна. Таким чином, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Кам`янської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Відповідно до вищезазначеного законодавства до 31 грудня 2012 року органами державної реєстрації прав на нерухоме майно являлись територіальні органи Бюро технічної інвентаризації.

Будинок АДРЕСА_2 (нині - Кам`янське) побудований у 1976 році.

Пунктом 2 Рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради депутатів трудящих № 719 від 22.12.1976 «Про затвердження акту державної комісії від 22.12.1976 р. з прийому в експлуатацію житлового будинку на АДРЕСА_3 » управління капітального будівництва виконкому міської ради, на замовлення якого було побудовано будинок, зобов`язано передати житловий будинок на баланс міськжилуправління.Відповідно до п.13 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах УРСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, Дніпродзержинським міським БТІ 17.12.1981 видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію будинку за фондом місцевих рад в особі Дніпродзержинського міського житлового управління (арк.с.76 т.1).

Таким чином, право власності зареєстровано на будинок відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення цього права власності.

В подальшому, відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради № 567-19/IV від 24.06.2005 «Про затвердження реєстру об`єктів житлового фонду, що належать до комунальної власності міста» зазначений будинок віднесено до об`єктів житлового фонду, що належить до комунальної власності міста та перебуває на балансі Управління житлово-комунального господарства місцевої ради (арк.с.12 т.1).

Відповідно до інформації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради № 05-07/3114 від 14.11.2017 квартира АДРЕСА_1 , як складова частина будинку, перебуває на балансі комунального підприємства «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду».

Згідно особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 , проживали з 03.12.1985 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з 29.12.1987 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були зняті з реєстрації лише 29.03.2016. Заяви про зняття вказаних осіб з реєстрації подані ОСОБА_1 до Баглійського РВ (арк.с.185, 186 т.1), підставою для зняття з реєстрації стало рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку (арк.с.184 т.1), яке насправді судом не ухвалювалось, що вбачається з довідки голови суду, за вказаним у так званому рішенні номером зареєстровано іншу судову справу (арк.с.187 т.1).

Крім того, саме відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як мешканців квартири АДРЕСА_1 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська приймалося судове рішення на користь ТОВ «Теплосервіс» про стягнення солідарно заборгованості за теплопостачання у 2009 році (судовий наказ № 2н/860-09 від 02.11.2009, виконавче провадження у Баглійському відділі державної виконавчої служби № 1830427 від 19.03.2010 та від 08.08.2011). Тобто, ОСОБА_2 ніколи не проживала та не була зареєстрована у спірній квартирі на момент появи оспорюваного документу про її приватизацію.

При вирішенні питання про задоволення позову прокурора суд також приймає до уваги відсутність з боку відповідача ґрунтовних пояснень з приводу обставин зняття колишніх мешканців спірної квартири з реєстрації на підставі так званого рішення суду, начебто ухваленого за позовом ОСОБА_1 та на його користь, яке у дійсності судом не ухвалювалось.

Суд також враховує, що у провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають кримінальні провадження № 000098 від 17.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та № 0000322 від 09.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (арк.с.183 т.1). Відомості про результати досудового слідства сторонами у якості доказів суду не надавались.

У відповідності до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року, державний реєстратор приймає рішення про скасування державної реєстрації прав на підставі заяви та рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/7636/14 від 15.05.2019, у разі якщо, вимоги про скасування державної реєстрації, пов`язані з ухваленням рішення по суті спору щодо витребування майна , незалежно від того, чи позивач був заявником щодо вчинення оскаржуваних реєстраційних дій щодо прав власності на нерухомість та чи ці дії вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право.

Віднесення вказаної справи до категорії цивільних не залежить і від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються разом з вимогами про скасування оспорюваного рішення, зобов`язання скасувати запис у Державному реєстрі, також вимоги щодо правомірності правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення.

Таким чином, оскарження рішення про державну реєстрацію права власності безпосередньо пов`язане із захистом цивільного права, оскільки виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю володіння відповідачем об`єктом нерухомого майна. Такий спір не є публічно-правовим, оскільки має приватноправовий характер.

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру підлягають задоволенню.

Враховуючи положення п. 30 ч. 1 ст. 26, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», спірне нерухоме майно вибуло з власності Кам`янської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що у свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна у ОСОБА_1 в порядку ст. 388 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 388 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської міської радидо ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як Катерина Анатоліївна, державний реєстратор відділу державної реєстрації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Астаф`єва Світлана Іванівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру витребування майна, - задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 від 19.03.1999, виданий Вільногірським МВ УМВС України Дніпропетровській області) на користь територіальної громади міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради об`єкт житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 04) загальною площею 29,4 кв. м., вартістю 100421грн.

Скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 :

- № 12874529 від 28.12.2015 щодо реєстрації державним реєстратором Астаф`євою Світланою Іванівною, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область права власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, серія та номер 5/523-р, виданий 04.12.2015, видавник: Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради за ОСОБА_2 ;

- № 13556103 від 01.03.2016 Державний реєстратор: приватний нотаріус Кір`як Катерина Анатоліївна, Дніпродзержинський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. Підстава виникнення права власності: Договір купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 186, виданий 01.03.2016, видавник: Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А. за ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 28 серпня 2020 року.

Суддя Погребняк Т.Ю.