УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/490/17

Провадження № 4-с/568/1/20

13 листопада 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Радивилів справу за скаргою Публічного акціонерного товариства банк "Форум" на рішення, дії чи бездіяльність старшого державного виконавця Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецької С.С., -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ "Банк "Форму" звернулася в суд зі скаргою на рішення держаного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецької С.С.

В обгрунтування поданої скарги, скаржник вказує, що 16.08.2016 ПАТ "Банк "Форум" направлено до Радивилівського відділу ДВС виконавчий лист, виданий Радивилівським районним судом 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Форум" заборгованості в розмірі 3519,49 доларів США. 30.05.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Радивилівського РУЮ в Рівненській області Гвоздецькою С.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення. Скаржник вважає вказану постанову незаконною, та таку, що порушує права стягувача, оскільки боржнику ОСОБА_1 належить будинок, загальною площею 55,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,025 га, які було передано в іпотеку банку. Просить визнати постанову старшого державного виконавця Гвоздецької С.С. від 30.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною та скасувати.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 04.10.2016 старшим державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецькою С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52592698 з примусового виконання виконавчого листа №568/643/14-ц, виданого Радивилівським районним судом Рівненської області 11.12.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк "Форум» 3519,49 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату ухвалення рішення становить 40122,19 грн., заборгованості за кредитним договором. Вказаною постановою одночасно накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 належить на праві приватної власності домоволодіння в АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння перебуває під забороною на підставі договору іпотеки від 13.02.2008 року укладеним приватним нотаріусом Гордійчук В.І.

Оскільки, відомості про іпотекодержателя матеріали виконавчого провадження не містять, іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, у боржника не виявлено, відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею.

Повернення виконавчого листа із вказаних підстав, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч.1, 4, 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно з ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом роз`яснень, що містяться у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що постанова від 30.05.2017 року старшого державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецької С.С. про повернення виконавчого документа стягувачу, якою повернуто виконавчий лист №568/643/14-ц, виданого Радивилівським районним судом Рівненської області 11.12.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк "Форум» 3519,49 доларів США, постановлена державним виконавцем в межах його повноважень, в результаті комплексу проведених виконавчих дій по розшуку майна боржника та на підставах, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», при цьому права стягувача не порушені, оскільки останній не позбавлений права повторно пред`явити до виконання виконавчий документ. Таким чином суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення вказаної скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 11, 12, 18, 19, 37, 47, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 260, 261, 447, 449, 451 ЦПК України, ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства банк "Форум" на рішення, дії чи бездіяльність старшого державного виконавця Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецької С.С. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О.Троцюк