Справа № 489/3369/20
Номер провадження 2/489/2068/20
РІШЕННЯ
Іменем України

20 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання поновлення в черзі на отримання житла,

встановив
В липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 м. Миколаєвапро визнання протиправними дій та зобов`язання поновлення його в черзі на отримання житла

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в період з 01.08.1995 року по 04.01.2018 року він проходив службу у Збройних Силах України. З 19.09.1997 року ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у загальній черзі у військовій частині НОМЕР_1 , як особа, яка має право на поліпшення житла складом сім`ї одна особа. Його вислуга на військовій службі на час звільнення складала більше 27 років.
Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.01.2018 № 1 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контакту).
Відповідно до протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 11 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 797 його, майора запасу, було знято з квартирного обліку згідно з п. 9 ст. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як такого, що звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
Посилаючись на протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо зняття його з квартирного обліку, просив визнати їх такими, зобов`язати відповідача скасувати протокол засідання житлової комісії від 30.10.2019 року та наказ командира в частині зняття його з квартирного обліку, поновити його на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі з 19.09.1997 року та першочерговій черзі як ветерана військової служби з 03.08.2015 року, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази, судом встановлено такі обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є майором запасу. В період з 24.07.1995 року по 04.01.2018 року він проходив службу у Збройних Силах України.

З 19.09.1997 року позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 складом сім`ї одна особа у загальній черзі та в період служби житлом не забезпечувався (а.с.24, 25 34-37).

Його вислуга на військовій службі на час звільнення складала 27 років 5 місяців 3 дні у календарному обчисленні (а.с.16).
Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.01.2018 року № 1 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контакту) (а.с.16).

Відповідно до витягу з протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 11 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 797 його, майора запасу, було знято з квартирного обліку згідно з п. 9 ст. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як такого, що звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с.48,49).
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до ст. 37 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.
Відповідно ч. 1 ст. 40 Житлового кодексу Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2)виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість, заслання або вислання; 5)подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами,які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку).
Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до п.30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Системний аналіз вказаних норм вказує на те, що даний Порядок не містить норм щодо зняття з обліку військовослужбовців, які потребують покращення житлових умов, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членів їх сімей, що мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, з тих підстав, що їх звільнено в запас чи відставку у зв`язку із закінченням строку контракту.

Матеріалами справи встановлено, що позивач мав вислугу на військовій службі на час звільнення 27 років 5 місяців 3 дні у календарному обчисленніта перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 складом сім`ї одна особа у загальній черзі з 19.09.1997 року.

Отже, підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні.

Крім того, на час взяття його на квартирний облік порядок взяття на облік та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра Оборони України № 20 від 03.02.1995 року Пунктом 13 вказаного Положення передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення;

при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт;

при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження;

при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Тобто даний нормативний акт також не передбачав можливість зняття з квартирного обліку з підстав звільненням в запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

За такого, враховуючи, що на час звільнення у запас позивач мав стаж військової служби понад 20 років, Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями не містить норми щодо зняття військовослужбовця з обліку у разі звільнення такого у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, суд вважає, що відсутні підстави для зняття позивача з квартирного обліку.

Отже, дії відповідача щодо зняття позивача з квартирного обліку є протиправними, а протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 11 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 797, в частині зняття майора запасу ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
Враховуючи, що судом прийняте рішення про зобов`язання скасувати протокол житлової комісії, яким позивача знято з обліку осіб, які потребують покращення житлових умов, то для захисту прав та інтересів позивача слід зобов`язати відповідача поновити позивача на квартирному обліку осіб, які потребують покращення житлових умов.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про удовий збір», то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (840,80 х 2).
Керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття майора запасу ОСОБА_1 , склад сім`ї 1 особа, з квартирного обліку відповідно до протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 11 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 797.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 11 від 30.10.2019 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року № 797 в частині зняття майора запасу ОСОБА_1 згідно з п. 9 ст. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як такого, що звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити майора запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі з 19.09.1997 року та першочерговій черзі як з 03.08.2015 року.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.11.2020.

Суддя В. В. Кокорєв