Постанова

Іменем України

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа №530/1843/16-ц

провадження №61-5869св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за заявою приватного підприємства «Агроекологія» про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочинів недійсними за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 26 листопада 2019 року у складі судді Обідіної О. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Агроекологія»,

третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, ухвалених судом першої інстанції

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія», підприємство), третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочинів недійсними.

ПП «Агроекологія» подало заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області

від 18 червня 2019 року ПП «Агроекологія» відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції

ПП «Агроекологія» оскаржило ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 червня 2019 року в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 листопада 2019 рокуапеляційна скарга вказану апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику. Застосовано до ПП «Агроекологія» заходи процесуального примусу у вигляді накладення штраф у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить

3 842 грн.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що подана ПП «Агроекологія» апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, а у наданий судом строк заявник не усунув недоліки апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку про наявність у таких діях

ПП «Агроекологія» ознак зловживання процесуальними правами, а саме умисне затягування розгляду справи по суті, оскільки підприємство, подаючи апеляційну скаргу не приєднує оригінал апеляційної скарги, квитанцію про сплату судового збору, свідомо не отримує надіслану судом кореспонденцію.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року, ПП «Агроекологія» просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 26 листопада 2019 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що мотиви, викладені в оскарженій ухвалі, не є достатніми для висновку про зловживання підприємством процесуальними правами. У матеріалах справи відсутні об`єктивні ознаки на підтвердження того, що дії заявника призвели чи могли призвести до затягування розгляду справи, перешкоджання розгляду справи.

Касаційна скарга містить посилання на те, що підприємство не отримувало ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху. Офіційної електронної адреси

ПП «Агроекологія» не має. Електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 підприємство не використовує у власній діяльності.

Аргументом касаційної скарги також указано те, що апеляційний суд не навів обґрунтувань щодо розміру накладеного штрафу - двох розмірів прожиткового мінімуму.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Форма і зміст апеляційної скарги має відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2019 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Підставою залишення апеляційної скарги без руху стала несплата судового збору та неподання оригіналу апеляційної скарги.

Копія указаної ухвали суду апеляційної інстанції двічі направлялась судом на юридичну адресу підприємства. Проте кореспонденція була повернута до суду апеляційної інстанції з відміткою «Укрпошти» «за терміном зберігання».

Крім того, копія ухвали суду апеляційної інстанції 02 жовтня 2019 року направлялась електронною поштою на електронну адресу підприємства зазначену в апеляційній скарзі - ІНФОРМАЦІЯ_1 Доказів не доставлення цього листа адресату немає.

Зважаючи на те, що апеляційним судом вжито усі можливі заходи для направлення підприємству копії ухвали про залишення апеляційної скарни без руху, ухвала Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2019 року оприлюднена 22 липня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень та була у вільному доступі, проте недоліки скарги не усунуто, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Постановляючи 26 листопада 2019 року ухвалу про повернення апеляційної скарги, в порядку частини другої статті 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції діяв у межах процесуального закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії»

від 12 липня 2007 року).

Посилання в касаційній скарзі на необізнаність про залишення апеляційної скарги без руху не заслуговують на уваги, оскільки подавши 01 липня 2019 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» тривалий час - до листопада 2019 року, не цікавилось результатами її розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку апеляційний суд здійснив направлення копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, підприємство не використовує, спростовується матеріалами справи, зокрема, змістом апеляційної скарги, у якій заявником указано як юридичну адресу так і електронну адресу підприємства - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 63 т. 5 ).

За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

Застосовуючи до ПП «Агроекологія» штраф, як захід процесуального примусу у порядку статті 148 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дав оцінку поведінці підприємства при зверненні з апеляційною скаргою на ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 18 червня 2019 року, зокрема щодо тривалого невжиття жодних заходів та дій для отримання кореспонденції з суду, не реагування на направлення апеляційним судом копії ухвали електронним зв`язком та дійшовши висновку, що ПП «Агроекологія» вчиняє дії, спрямовані на затягування розгляду справи, обґрунтовано визнав такі дії заявника зловживанням процесуальними правами.

Аналізуючи норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції, стягуючи із заявника штраф, вбачається, що достатньою підставою для його накладення є встановлення зловживання процесуальними правами особою, яка вчиняє процесуальну дію.

Доводи щодо незаконного накладення штрафу у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб також є безпідставними, оскільки відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може накласти штраф у розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, наклав штраф у межах, встановлених процесуальним законом. Підстав вважати розмір накладеного штрафу незаконним немає.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень визначених процесуальним законом.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» залишити без задоволення.

Ухвала Полтавського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

М. Фаловська