ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 520/14129/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2365/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 31 жовтня 2018 року, постановленого під головуванням судді Луняченка В.О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у державному реєстрі прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 1-14).

Позивачка зазначила, що 10 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та АКБ «Порто-франко» укладений кредитний договір №3457/1-06, на умовах якого ОСОБА_2 отримав споживчий кредит у розмірі 35 000,00 доларів США на строк до 09 листопада 2011 року зі сплатою 15% річних.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 листопада 2016 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та АКБ «Порто-франко» укладений іпотечний договір: в іпотеку банку передана квартира АДРЕСА_1 .

В березні 2017 року ОСОБА_1 отримала поштове повідомлення за вих. №0103/33 від 01 березня 2017 року про укладення 27 лютого 2017 року договору про відступлення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав вимоги ПАТ АБ «Порто-Франко» за кредитним договором №3457/1-06 від 10 листопада 2006 року.

Позивачці стало відомо, що 07 червня 2017 року державний реєстратор Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35547083 10:52:37, на підставі якого зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Вважаючи таке рішення незаконним, позивачка просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35547083 від 07 червня 2017 року 10:52:37;

- скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про право власності №20778574 від 02 червня 2017 року 18:20:06 товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.(т. 2 а.с.46-49).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відсутні обставини для визнання дій державного реєстратора протиправними.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзив на неї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, зокрема, не враховано, що:

- на час реєстрації рішення та права на нерухоме майно за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося при відсутності експертної оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності;

- ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» забороняє вчиняти реєстраційні дії із нерухомим майном за наявності зареєстрованого арешту зазначеного майна;

- вимога щодо дострокового погашення заборгованості не була отримана ні боржником, ні іпотекодавцями (т. 2 а.с.58-69).

Відзив представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на апеляційну скаргу мотивований тим, що:

- у разі відчуження іпотечного майна не було порушено норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки позивачка не надала доказів того, що спірне майно використовується як місце постійного проживання, а у позичальника чи майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно;

- оцінка предмета іпотеки проведена належним суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідні документи;

- на час реєстрації права власності на нерухоме майно арешт квартири не існував та був скасований ухвалою Шевченківського районного суду м Києва від 15 листопада 2017 року в рамках кримінального провадження;

- вимога щодо погашення зобов`язання направлена на ім`я ОСОБА_1 та отримана нею, що підтверджено відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 101-107).

У квітні 2020 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в межах відзиву на апеляційну скаргу, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в частині вимог до державного реєстратора, зазначивши, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення засновників 18 червня 2019 року внесена запис № 1029889 про державну реєстрацію припинення Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» (т. 2 а.с.142-152).

У вересні 2020 року адвокат Ніколаєв В.О. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про застосування ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України, а саме: в зв`язку зі змінами в правовому регулюванні спірних правовідносин він просив суд першої інстанції ухвалити постанову, якою:

- скасувати рішення державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:35547083 від 07 червня 2017 року 10:52:37;

- припинити право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на квартиру АДРЕСА_1 - запис про право власності № 20778574 від 02 червня 2017 року (т.2 а.с.198-201).

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступного.

Установлені судом фактичні обставини справи.

Встановлено, що 10 листопада 2006 року між АКБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №3457/1-06, предметом якого було надання банком грошових коштів у сумі 35000 дол. США з відсотковою ставкою 15% річних (т. 1 а.с. 20-22).

Між АКБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 10 листопада 2006 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.23-28).

27 лютого 2017 року укладено договір про відступлення прав вимоги ПАТ АБ «Порто-Франко» за кредитним договором №3457/1-06 від 10 листопада 2006 року між ПАБ АБ «Порто-Франко» і ОСОБА_2 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», про що повідомлено 01 березня 2017 року за вих. №0103/11 та вих. №0103/33 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 80-81, 140-145).

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 06 березня 2017 року направило ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вимоги № 0603/31, №0603/32 щодо дострокового погашення заборгованості (в порядку ст.ст. 35,37,38 Закону України «Про іпотеку»), якими проінформовано про заборгованість за кредитним договором в розмірі 8910,71 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату укладання договору становило 239754,11 грн. У вимогах містилось застереження про те, що у разі невиконання боржниками зобов`язань про дострокове погашення заборгованості ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» буде вимушено звернути стягнення на заставне майно за договором іпотеки (т. 2 а.с. 22-25).

Суб`єктом оціночної діяльності СПД « ОСОБА_4 » 31 травня 2017 року проведено оцінку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , надано відповідний звіт про ринкову вартість зазначеної квартири, що становила 150000,00 грн. (т. 2 а.с. 10-17).

07 червня 2017 року Державним реєстратором Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» зареєстровано право власності за ТОВ ФК «Дніпрофінасгруп» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,4 кв.м, житловою 26,3 кв.м, на підставі відповідного рішення державного реєстратора за індексним номером 35547083 від 07 червня 2017 року (т. 1 а.с. 201).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0000515 (т. 1 а.с.48), який той же самий суд 15 листопада 2017 року скасував (т. 1 а.с. 201-210).

Із довідки №5418 від 17 липня 2017 року вбачається, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 з 1965 року, ОСОБА_5 з 1979 року, ОСОБА_2 з 1988 року (т. 1 а.с. 68).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права.

За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, з наступними змінами, розповсюджується на майно співвласників: ОСОБА_2 - одночасно кредитора та іпотекодавця та іпотекодавцев - ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Мораторій на стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті, є перешкодою в застосуванні позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаний Закон є правовою підставою для захисту прав громадян України з боку держави щодо виселення, які пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитами, наданими в іноземній валюті та забезпеченими іпотекою.

Ці обставини обумовлені тим, що фізична особа, отримала кредит в іноземній валюті, не має впливу на здешевлення гривні, коливання валютного курсу, проте сама держава зобов`язана забезпечувати як дотримання прав усіх суб`єктів, так і баланс прав, у тому числі і прав кредитодавця та позичальника у кредитних правовідносинах.

Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати) без згоди власника.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, кредитні зобов`язання ОСОБА_2 за споживчим кредитом в іноземній валюті забезпечені майном квартирою АДРЕСА_3 , яким позивачка ОСОБА_6 , користується постійно та не має іншого нерухомого житлового майна. Загальна площа майна не перевищує 140 кв.м.

Тому на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, з наступними змінами, зазначене майно не може бути предметом відчуження (стягнення) у порядку забезпечення кредитних зобов`язань за договором від 10 листопада 2006 року, в даному випадку - шляхом реєстрації права власності на зазначене майно за ТОВ ФК «Дніпрофінасгруп».

Такий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року (справа № 802/1340/18-а), яка розглянула аналогічні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності на нерухоме майно.

При цьому Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), відзначивши, що такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18) та не побачила підстав відступати від цього рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Беручі до уваги, що належним способом захисту права позивачки є - не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації - рішення державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 червня 2017 року, яке вичерпало свою дію, а - скасування запису про проведену реєстрацію права власності № червня 2017 року на нерухоме майно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції від 31 жовтня 2018 року про відмову у позову у частині вимог про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації від 07 червня 2017 року та вважає необхідним визнати протиправним та скасувати зазначене рішення суду у частині відмови у позові про скасування у державному реєстрі запису про право власності на нерухоме майно від 02 червня 2017 року за ТОВ ФК «Дніпрофінасгруп».

Посилання ТОВ ФК «Дніпрофінасгруп» на необхідність закрити провадження у справі до державного реєстратора у зв`язку з припиненням Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» знаходиться за межами предмету доказування. У даному випадку судами вирішено спір про право та здійснені матеріально-правові висновки з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. .

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 31 жовтня 2018 року скасувати в частині відмови у позові щодо визнання протиправним і скасування запису у державному реєстрі про право власності на нерухоме майно.

Визнати протиправним та скасувати в державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про право власності № 20778574 від 02 червня 2017 року на нерухоме житло квартиру АДРЕСА_1 , за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

В інший частині рішення Київського районного суду м.Одеси від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді: