Справа № 165/1478/20 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/966/20 Категорія: 81 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» про скасування судового наказу, виданого Нововолинським міським судом Волинської області 04 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 07 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

04 червня 2020 року Нововолинським міським судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» на користь ОСОБА_1 31541,03 грн. заборгованої заробітної плати, 67836,60 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 грудня 2019 року по 02 червня 2020 року включно, та 210 грн 20 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

У серпні 2020 року до суду надійшла заява боржника ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» про скасування вищезазначеного судового наказу. У поданій заяві підприємство також просило поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 07 серпня 2020 року вказану заяву повернуто боржнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подало апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначена ухвала постановлена судом першої інстанції без належного врахування положень законодавства, щодо діяльності під час запроваджених карантинних обмежень, а отже з порушенням норм процесуального права, і на думку боржника як незаконна підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи заяву боржнику, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для поновлення строку на подання вказаної заяви.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ст. 171 цього Кодексу, заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Встановлено, що у заяві, яка подана до суду першої інстанції 06 серпня 2020 року про скасування судового наказу, боржник ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» зазначав, що у зв`язку із карантинними заходами запровадженими через поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) суд відповідно до діючого процесуального законодавства зобов`язаний продовжити строки на її подання.

З матеріалів справи вбачається, що копію судового наказу від 04 червня 2020 року, боржник ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» було отримав 22 червня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17).

Положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Отже, за змістом статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до положень пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України Законом № 540-IX від 30.03.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 170 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID19» від 11.03.2020 року № 211(із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, дія якого продовжується і на даний час.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) №731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності з 17 липня 2020 року, внесено зміни до пункту 3розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України та передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно частини другої розділу II Закону 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, суд першої інстанції був зобов`язаний врахувати обставини, а саме наявність обмежень запроваджених у зв`язку з карантином, на дату отримання боржником копії судового наказу 22 червня 2020 року та продовження їх дії по 6 серпня 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи заява боржником ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» була подана до суду першої інстанції 6 серпня 2020 року, тобто в межах продовженого законодавцем строку для вчинення процесуальних дій у період обмежень впроваджених у зв`язку з карантином, що цілком відповідає пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та безпідставно повернув вказану заяву боржнику.

Тому, оскаржувану ухвалу слід вважати такою, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином оскаржувана ухвала, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» задовольнити.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 07 серпня 2020 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді