ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»

на ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21 серпня 2020 року та від 25 серпня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про надання траншу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ«ПроКредит Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин за договором поруки. Позовна заява мотивована тим, що за рамковою угодою №9 від 12.10.2007 року, договором про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року ОСОБА_2 був наданий кредит ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступник ПАТ «Про Кредит Банк»). На забезпечення вказаного договору між нею та ПАТ «Про Кредит Банк» 27.10.2007 року укладено договір майнової поруки (іпотеки) №9/10/11/12-ІД. В подальшому відповідачами укладались договори про внесення змін до договору про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року, проте без погодження внесення змін з нею, як майновим поручителем, за якими збільшився обсяг відповідальності майнового поручителя ОСОБА_1 (т.1 а.с. 2-3).

А тому позивач просила визнати припиненими правовідносини за договором майнової поруки (іпотеки) №9/10/11/12-ІД від 27.10.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступник ПАТ «Про Кредит Банк»).

Згідно доповнень до позовної заяви від 22.11.2012 року ОСОБА_1 просила також визнати недійсним договір про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року, як такий, що вчинений під впливом обману з боку ПАТ «ПроКредит Банк», що виразилося у приховуванні факту неможливості зарахування кредиту в іноземній валюті на рахунок, відкритий позичальнику ОСОБА_2 і не призначений для цього, чим банк навмисно ввів в оману щодо фактичної валюти надання кредиту.

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання недійсним договору про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року. У позові посилався на те, що даний договір укладено під впливом обману, коштів на руки та на рахунок зазначений у договорі від банку він не отримував. Зловживаючи його довірою ПАТ «ПроКредит Банк», ввів його в оману щодо необхідності складання договору в редакції вигідній банку. Також ОСОБА_2 зазначив, що ПАТ «ПроКредит Банк» приховав неможливість зарахування кредиту в іноземній валюті доларах США на рахунок обліку вкладів в національній валюті та незаконність і неможливість використання іноземної валюти, як засобу платежу між резидентами України, що засвідчує введення в оману щодо фактичної валюти кредиту, що має істотне значення щодо природи правочину.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просив визнати недійсним договір про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 , як такий, що вчинено під впливом обману.

Ухвалою суду від 19.12.2012 року забезпечено позов ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин за договором поруки шляхом заборони стягнення на нежитлове приміщення, загальною площею 875, 2 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 до розгляду справи по суті.

У квітні 2020 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося в суд із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.09.2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання недійсним договору про надання траншу залишено без розгляду. Судове рішення у справі набрало законної сили, внаслідок чого необхідність в збереженні забезпечення позову відсутня.

У зв`язку з чим банк просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2012 року шляхом заборони стягнення на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21 серпя 2020 року у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2012 року відмовлено.

У серпні 2020 року ПАТ «ПроКредит Банк» звертається в суд із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2012 року призводять до втручання у проведення аукціону з реалізації ДП «СЕТАМ» нерухомого майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з реалізації нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та зупинення виконання рішення Подільського районного суду м.Києва від 05.12.2013 року.

Банк у клопотанні просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2012 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 серпя 2020 року у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2012 року відмовлено.

ПАТ «ПроКредит Банк» подало на ухвали апеляційні скарги, в яких просить їх скасувати та постановити нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Також зазначає про те, що суд, постановляючи ухвали про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову врахував тільки інтереси позивача, не взявши до уваги інтереси інших осіб, які можуть бути порушені. Зокрема, банк посилається на те, що у виконавчому провадженні №44453918 стягується заборгованість з ОСОБА_1 на користь банку на виконання рішення Подільського районного суду від 05.12.2013 року. Заходи забезпечення позову призводить до втручання у проведенні реалізації майна боржника ОСОБА_1 - нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили, а відповідно і забороною проводити будь-які дії, пов`язані з виконанням судового рішення.

Учасники процесу у судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Від АТ «ПроКредит Банк» надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в день розгляду справи 11.11.2020 року надіслали на електронну адресу суду заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неотриманням від суду документів, в тому числі копій ухвал про відкриття провадження та судових повісток, що спростовується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про відкриття апеляційного провадження та призначення до розгляду справи, а також про розгляд справи, який було призначено на 11 листопада 2020 року, що підтверджується листами та підтвердженнями про направлення листів на електронні адреси ОСОБА_1 . Також обізнанність позивача ОСОБА_1 про дату та час судового засідання у справі підтверджується її листом від 05.11.2020 року на адресу суду, у якому вона висловила свою незгоду із формою заповнення судових повісток та викликами в судові засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, та їх представників.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області 19 грудня 2012 року було постановлено ухвалу про заборону стягнення на нежитлове приміщення, загальною площею 875, 2 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до розгляду справи по суті. Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів забезпеченя позову може призвести до реалізації вказаного майна та зробить неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.09.2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання недійсним договору про надання траншу залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.08.2020 року апеляційну скаргу ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.09.2014 року скасовано, а справу направлено до того ж суду для продовження розгляду.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Суд апеляційної інстанції, погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що на даний час підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні, оскільки на даний час спір між сторонами не вирішений, продовжується розгляд справи по суті, крім того, були відсутні правові підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Не заслуговують на увагу доводи банку, викладені в тому числі і у апеляційній скарзі про те, що заходи забезпечення позову порушують права інших осіб, оскільки заборона стягнення призводить до втручання у проведення реаліації майна на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 11 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Однак, заборона стягнення на майно, що належить позивачу і перебуває в іпотеці за оспорюваним позивачкою кредитним договором не стосується припинення, відкладення, зупинення чи іншого втручання у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендара чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Згідно роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, визначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У даній справі реалізація майна, належного позивачу, здійснюється державним виконавцем на підставі рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2014 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2013 року у справі № 2-4952/11, резолютивні частини яких містять висновки про стягнення кредитної заборгованості на користь АТ «ПроКредит Банк» та судових витрат, при цьому, колегія суддів звертає увагу, що вказані судові рішення не містять висновків суду щодо звернення стягнення саме на спірне майно нежитлове приміщення площею 875,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , яке знаходиться в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» за оспорюваним у даній справі ОСОБА_1 договором про надання траншу від 12.10.2007 року. (т.1 а.с. 4-5).

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви АТ «ПроКредит Банк» про скасування заходів забезпечення позову, місцевий суд у свіоїй ухвалі від 25.08.2020 року однією із підстав відмови зазначив відсутність повноважень у ОСОБА_4 бути представником адвокатом відповідача АТ «ПроКредит Банк».

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частини першої-другої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову подано та підписано уповноваженим представником АТ «ПроКредит Банк» Грішиною Н.О., яка є адвокатом у Адвокатському бюро «Грішина та партнери». (т.4 а.с. а.с. 77-78, 179).

В матеріалах справи наявна довіреність, видана 23 вересня 2019 року АТ «ПроКредит Банк», якою Грішину Н.О. уповноважено представляти інтереси банку, в тому числі в судах України з правом подавати, підписувати документи, пов`язані з веденням справ АТ «ПроКредит Банк» (т.4 а.с. 79).

Також у матеріалах справи наявне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане на ім`я ОСОБА_4 та копія ордеру виданого на підставі договору про надання правової допомоги №2017/03/22 від 22.03.2017 року, підписаного керівником АБ «Грішина та партнери» адвокатом Грішиною Н.О. та засвідченого печаткою.

Будь-яких заперечень АТ «ПроКредит Банк» повноважень адвоката Грішиної Н.О. на представництво інтересів в суді у справі №1601/11006/2012, у тому числі на подання та підписання клопотання про забезпечення позову, не надходило.

Аналізуючи в сукупності вказані обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про відсутність у Грішиної Н.О. повноважень на подання від імені АТ «ПроКредит банк» клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Окрім того, подання до суду документів особою, яка не має на це відповідних повноважень та права підпису, є підставою для застосування положень ст.ст. 183, 185 ЦПК України, а не відмову у задоволенні порушеного питання.

У зв`язку із викладеним, ухвала суду від 21.08.2020 року підлягає залишенню без змін, а ухвала суду від 25.08.2020 року підлягає зміні шляхом виключення із мотивувальної частини висновків про відсутність повноважень Грішиної Н.О. бути представником АТ «ПроКредит Банк», як підставу відмови у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову. В іншій частині ухвалу від 25.08.2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21 серпня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21 серпня 2020 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2020 року задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2020 року змінити.

Виключити із мотивувальної частини ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2020 року посилання суду про відсутність у представника Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» Грішиної Наталії Олександрівни повноважень на представництво інтересів банку в суді першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов