Справа № 726/838/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати страхового відшкодування, відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на свою користь пеню у розмірі 1424,66 грн., 3 % річних у розмірі 213,70 грн., інфляційних втрат у розмірі 722,41 грн., а всього 2360,76 грн.; витрати пов`язані з наданням професійної правничої роботи у розмірі 6000,00 грн., а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 840,80 грн..

Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що 07 грудня 2019 року в м. Чернівці по вул. Калинівська сталася ДТП за участю транспортного засобу «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Вказана ДТП сталася з вини водія «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , цивільно - правова відповідальність якого не була застрахована. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована, ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування майнової шкоди у розмірі 130000,00 грн. Діючи в інтересах ОСОБА_1 , 22.04.2020 р.. адвокатом Павалюк Г. В. було направлено на адресу МТСБУ адвокатський запис вих. № 2204, з проханням надати інформацію про те якої дати та за яким вхідним номером було зареєстровано МТСБУ надіслану ОСОБА_1 заяву (датовану 26.12.2019 р.) про виплату страхового відшкодування (відшкодування оціненої шкоди) заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 07.12.2019 р. в м. Чернівці по вул. Калинівській за участю ТЗ Citroen Evasion д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та ТЗ Toyota Camry д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , за наслідком розгляду котрої ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., а також надати інформацію про те якої дати МТСБУ було (виплачене) перераховано ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. на підставі поданої ним заяви (датованої 26.12.2019 р.) про виплату страхового відшкодування (відшкодування оціненої шкоди) заподіяної в результаті дорожньо- транспортної пригоди (ДТП), що сталася 07.12.2019 р. в м. Чернівці по вул. Калинівській за участю ТЗ Citroen Evasion д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та ТЗ Toyota Camry д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . У відповідь на надісланий адвокатський запит, МТСБУ було надіслано лист від 30.04.2020 р. вих.№ 3.1-02/13424, в якому повідомлялось, що заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування була зареєстрована МТСБУ за вхідним номером 48060 від 28.12.2019 р., а виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн. здійснено 16.04.2020 р.. Також, виплата страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. саме 16.04.2020 р. підтверджується і банківською випискою про зарахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , що відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».Враховуючи ту обставину, що МТСБУ здійcнило виплату страхового відшкодування на суму 130000,00 грн. поза межами встановленого строку, позивач просить стягнути 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу в сумі 2360,76 грн., що є предметом позову.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 24.06.2020 року, цивільну справу передано на розгляд Дніпровському районному суду міста Києва за підсудністю.

26 серпня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України.

30 вересня2020 року, представник відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України - Гусєв П. В. направив на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у своєму відзиві вказує на те, що 26 грудня 2019 року до МТСБУ звернулась потерпіла особа з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було отримано 28 грудня 2019 року. Оскільки на момент звернення потермпілої особи з заявою про виплату страхового відшкодування відповідачу було невідомо про визнання винуватим іншого учасника ДТП, то МТСБУ в порядку ст. 33-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було направлено запити до потерпілої особи та до суду для отримання постанови відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винним. На момент звернення з заявою МТСБУ було невідомо про існування рішення суду про визнання винним ОСОБА_2 , тому перебіг строку на отримання страхового відшкодування було зупинено до дати отримання такого рішення суду. 02 січня 2020 року відповідачем було надіслано запит до Садгірського районного суду м. Чернівці та потерпілій особі, у відповідь на вказаний запит було направлено копію постанови вказаного суду, яке було отримано МТСБУ 21 січня 2020 року. З Огляду на викладене, відповідач вказує на те, що позивач помилково вважає, що строк для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування пропущено відповідачем, та звертає увагу суду на те, що МТСБУ було сплачено страхове відшкодування 14 квітня 2020 року, тобто на 84 день з моменту коли відповідач дізнався про Постанову Садгірського районного суду міста Чернівці по справі №726/2367/19.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на підставі постанови Садгірського районного суду міста Чернівці від 26 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.12.2019 року о 18 год. 42 хв., та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн..

Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «З протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 297422 вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, а саме: 07.12.2019 року о 18 год. 42 хв. в м.Чернівці, вул. Калинівська, 13-А керуючи транспортним засобом «Citroen Evasion» номерний знак НОМЕР_3 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дтп транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками».

Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним

кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо

норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. (ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Оскільки цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП не була застрахована, 26 грудня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 07 грудня 2019 року з вини водія транспортного засобу «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказану заяву МТСБУ отримало 28 грудня 2019 року. (а. с. 6)

Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст. 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2020 року МТСБУ направило відповідь на запит №2204 від 22.04.2020 року, яким повідомило, що МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 відшкодування шкоди та сплатило 16 квітня 2020 року суму страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн., факт зарахування вказаних коштів 16 квітня 2020 року підтверджується випискою по банківському рахунку, відкритого на ім`я позивача (а. с. 8, 10)

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання.

За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі; виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника (або) кредитора.

Проаналізувавши норми статей 524, 533, 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже,грошовим слід вважати зобов'язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

Отже, можна зробити висновок, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

При вирішенні спору, суд не бере до уваги посилання відповідача на пп. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили, оскільки розгляд справи здійснювався в порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності а не в цивільній, господарській або кримінальній справі, як визначено вказаною нормою Закону.

Враховуючи викладене, позивач має право вимагати від відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України стягнення 3 % річних, пені, інфляційного збільшення боргу за прострочене виконання зобов`язання, яке виникло внаслідок несвоєчасної виплати страхового відшкодування, при цьому, строк розрахунків повинен здійснюватись з наступного дня після закінчення 90 днів з моменту отримання відповідачем заяви про здійснення страхової виплати до фактично отриманих грошових коштів, тобто з 28 березня 2020 року (28.12.2019 рік (дата звернення позивача до МТСБУ про відшкодування страхової виплати) по 16 квітня 2020 року (дата виплати страхового відшкодування в сумі 130000,00 грн.)

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми пені у розмірі 1424,66 грн., 3 % річних у розмірі 213,70 грн., інфляційних втрат у розмірі 722,41 грн. які розраховані позивачем за період з 28 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому, при визначенні розміру які підлягають до стягнення, суд бере до уваги надані позивачем розрахунки, які проведені з дотриманням норм чинного законодавства та перевірені судом, в той же час, відповідач, надаючи відзив на позовну заяву, не надав суду заперечення щодо наданих позивачем розрахунків, заперечення відповідача зводяться до безпідставності нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 08.05.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір про надання правової допомоги № 78, відповідно до умов якого, клієнт доручає та оплачує, а адвокат бере на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, захист прав та інтересів Клієнта, з будь - якого юридичного питання, що виникне у Клієнта з третіми особами. (а.с. 15)

Згідно п. 3.1. Договору, Гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором.

Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгодженні Сторонами та зазначені в Додатку №1 до договору. (п. 3.2 Договору)

Факт наданих послуг підтверджується актом наданих наданих послуг. (п. 3.6 Договору)

Згідно Додатку № 3 до Договору про надання правової допомоги № 78 від 08.05.2020 року, Адвокат надає послуги Клієнту, що полягають у вчиненні всіх необхідних процесуальних дій, для звернення до Садгірського районного суду міста Чернівці з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення з МТСБУ пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн., котре було виплачене 16.04.2020 року на відшкодування майнової шкоди, що завдана в результаті ДТП, що мала місце 07.12.2019 року в м. Чернівці по вул. Калинівській.

П. 3 вказаного Додатку сторони погодили, що вартість однієї роботи адвоката поза судовим засіданням за домовленістю сторін складає 2000,00 грн.

Згідно Розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу від 05.06.2020 року, ОСОБА_3 узгодила з ОСОБА_1 про те, що написання (складання) позовної заяви ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, для подачі до Садгірського районного суду міста Чернівці з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення з МТСБУ пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн., котре було виплачене 16.04.2020 року на відшкодування майнової шкоди, що завдана в результаті ДТП, що мала місце 07.12.2019 року в м. Чернівці по вул. Калинівській становить 6000,00 грн. за три години. (а. с. 17)

Згідно акту наданих послуг від 05.06.2020 року, ОСОБА_3 надала ОСОБА_1 послуги з правової допомоги з написання (складання) позовної заяви ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, для подачі до Садгірського районного суду міста Чернівці з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення з МТСБУ пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн., котре було виплачене 16.04.2020 року на відшкодування майнової шкоди, що завдана в результаті ДТП, що мала місце 07.12.2019 року в м. Чернівці по вул. Калинівській у розмірі 6000,00 грн. за три години роботи. (а. с. 18)

Згідно розрахункової квитанції серії ББАЄ №369718 ОСОБА_1 сплачено гонорар у розмірі 6 000,00 грн., передбачений Договором про надання правничої допомоги № 78 від 05.06.2020 року. (а.с. 19)

Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу, в той час суд вбачає за необхідне зменшити розмір правничої допомоги, передбачений згідно Договору про надання правничої допомоги № 78 від 05.06.2020 року до суми 3000,00 грн., - що є правомірним розподілом витрат з огляду на складність справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та ціною позову, а також значенням справи для сторони.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 29, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280Цивільного процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 розмір пені у розмірі 1424,66 грн., 3 % річних у розмірі 213,70 грн., інфляційних втрат у розмірі 722,41 грн., за період прострочення з 28.03.2020 року по 16.04.2020 рік та витрат пов`язаних з наданням професійної правничої роботи у розмірі 3000,00 грн., а всього 5360 (п`ять тисячі триста шістдесят) гривень 70 копійок.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.11.2020 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Відповідач - Моторне (транспортне) бюро України (02000, м. Київ, бул. Русанівський, 8, ).

Суддя -