Ухвала

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 333/3102/19

провадження № 61-12982ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Запорізької області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, про відшкодування моральної шкоди та витрат, пов`язаних з отриманням юридичної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 225 945,12 грн на відшкодування моральної шкоди та 20 800,00 грн на відшкодування майнової шкоди (витрат на правову допомогу).

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 220 011,60 грн на відшкодування моральної шкоди та 20 800,00 грн на відшкодування майнової шкоди (витрат на правову допомогу).

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційні скарги Прокуратури Запорізької області та Державної казначейської служби України задоволено частково, рішення Комунарського районного суду

м. Запоріжжя від 12 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодуванням моральної шкоди 127 993,30 грн та на відшкодування майнової шкоди( витрат на правову допомогу) 5 000,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 на відшкодуванням моральної шкоди 126 859,78 грн та на відшкодування матеріальної шкоди (витрат на правову допомогу) 5 000,00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, у якій заявник просив рішення Комунарського районного суду

м. Запоріжжя та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 серпня

2020 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк до 30 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали для сплати судового збору та подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області про усунення недоліків до якого додано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Залишаючи без руху касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, Верховний Суд роз`яснив заявнику положення частини другої статті 389 ЦПК України щодо виключних випадків касаційного оскарження судових рішень, а також положення частини першої та третьої статті 411 ЦПК України, однак заявник недоліки касаційної скарги не усунув, не надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень.

Таким чином, станом на 12 листопада 2020 року недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року, в частині подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження, заявник не усунув.

В силу вимог статті 400 ЦПК України Верховний Суд зобов`язаний перевіряти наявність підстав для відкриття касаційного провадження, зазначених у касаційній скарзі, оскільки перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня

1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя

від 12 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 11 серпня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Запорізької області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, про відшкодування моральної шкоди та витрат, пов`язаних з отриманням юридичної допомоги, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик