Постанова

Іменем України

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 346/4531/16-ц

провадження № 61-4491св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Трачук Людмила Владиславівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року у складі судді Веселова В. М. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у складі колегії суддів: Девляшевського В. А., Томин О. О., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л. В. (далі - приватний нотаріус) про припинення правовідносин за кредитним договором у зв`язку з їх виконанням, припинення іпотеки у зв`язку з припиненням основного зобов`язання належним його виконанням.

Позовна заява мотивована тим, що 13 жовтня 2011 року між Акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та нею, як фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП), укладено договір кредитної лінії, згідно з умовами якого остання отримала кредитні кошти у сумі 192 000 грн на термін до 12 жовтня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та нею 13 жовтня 2011 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом.

Предметом іпотеки є належні їй на праві приватної власності: житловий будинок загальною площею 147,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із житлового будинку, гаража, літньої кухні, криниці, огорожі, замощення; земельна ділянка загальною площею 0,0700 га (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із виконанням у повному обсязі зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» їй була надана довідка від 02 березня 2015 року № 13/0203-0018, відповідно до якої станом на 02 березня 2015 року заборгованість за кредитним договором відсутня, проте банк цього не визнає.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд припинити правовідносини між нею та ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 13 жовтня 2011 року у зв`язку з виконанням нею зобов`язань за цим договором у повному обсязі та припинити іпотеку згідно з договором іпотеки від 13 жовтня 2011 року у зв`язку із припиненням основного зобов`язання за відповідним кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Припинено правовідносини між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 за кредитним договором від 13 жовтня 2011 року у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за цим договором у повному обсязі.

Припинено іпотеку згідно з договором іпотеки від 13 жовтня 2011 року у зв`язку з припиненням основного зобов`язання за відповідним кредитним договором належним його виконанням.

Вирішене питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач виконала свої зобов`язання за кредитним договором, тому є підстави для припинення правовідносин за цим договором у зв`язку з його виконанням та припинення договору іпотеки у зв`язку з припиненням основного зобов`язання.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2018 року апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» задоволена частково. Скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року та закрито провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що ОСОБА_1 станом на час розгляду справи є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується доказами у справі, у зв`язку із чим справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу Пат «Дельта Банк» залишено без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, оскільки позивач довела виконання нею обов`язків за кредитним договором у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги банку правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2020 року до Верховного Суду, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно оцінили надані сторонами докази. Вважає, що позивач не довела повну відсутність заборгованості за кредитним договором, надавши довідку про відсутність заборгованості тільки за тілом кредиту та відсотками.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного суду від 14 квітня 2020 року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М., відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 вересня 2020 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, заявник посилається на пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судами було встановлено, що з огляду на довідку від 02 березня 2015 року № 13/0203-0018 за підписом заступника начальника по роботі з малим та середнім бізнесом АТ «Дельта Банк» Артимович Б. І. у ФОП ОСОБА_1 , станом на 02 березня 2015 року, відсутня заборгованість по тілу та відсотках за кредитним договором від 13 жовтня 2011 року № ВКЛ-2007697.

Разом з тим, згідно з довідкою від 02 вересня 2015 року № 7798 директора Департаменту контролю кредитних ризиків юридичних осіб Сєнькіна С. В. заборгованість ФОП ОСОБА_1 по кредитному договору від 13 жовтня 2011 року, станом на 28 серпня 2015 року, складає 405 745,81 грн, з яких: 20 227,76 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 358 764,09 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 19 956,37 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 982,92 грн - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 54,67 грн - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів; 5 760 грн - штраф 3 % від загальної суми отриманих кредитних коштів.

У ході розгляду цієї справи, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 лютого 2017 року за заявою представника позивача було призначено судову економічну експертизу на предмет відповідності відомостей, викладених у довідці ПАТ «Дельта Банк» від 02 вересня 2015 року № 7798 розрахунковим документам щодо погашення ОСОБА_1 кредиту, а також встановлення дійсної суми заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з висновком судового експерта Морозової О. С. від 06 липня 2017 року №02/7-17 документально-розрахунково підтверджується заборгованість ФОП ОСОБА_1 за нарахованими відсотками згідно з договором кредитної лінії від 13 жовтня 2011 року у сумі 57,24 грн, документально-розрахунково підтверджується заборгованість ФОП ОСОБА_1 по нарахованій пені за несвоєчасне повернення кредиту згідно з договором кредитної лінії від 13 жовтня 2011 року у сумі 140 293,2 грн; документально-розрахунково підтверджується заборгованість ФОП ОСОБА_1 по нарахованій пені за несвоєчасне повернення відсотків згідно договору кредитної лінії від 13 жовтня 2011 року у сумі 29 753,26 грн.

Проте, преюдиційним рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 01 червня 2018 року у справі № 909/881/17 відмовлено у позові ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах по договору кредитної лінії від 13 жовтня 2011 року у розмірі 20 227,76 грн, станом на 02 вересня 2015 року, оскільки немає заборгованості по кредиту.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, врахувавши преюдиційні судові рішення в іншій справі, взявши до уваги та оцінивши всі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредитні правовідносини між сторонами припинені, внаслідок повного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором від 13 жовтня 2011 року, правильно задовольнивши позов останньої та припинивши іпотеку згідно з договором іпотеки від 13 жовтня 2011 року.

Усі доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні представником банку норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк