Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/393/20
Провадження № 2/506/123/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2020 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Паламарчук М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни цивільну справу за позовом

Акціонерного Товариства Комерційного Банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 57000,86 грн.,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем від 21.02.2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїм підписом у заяві про надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами Приватбанку.

Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, на думку позивача, станом на 09.06.2020 року має заборгованість на загальну суму 57000,86 грн., з них: 2462,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49685,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1900 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2702,42 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати.

Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, 31 липня 2020 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

28 серпня 2020 року за клопотанням відповідача постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

23 вересня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження до 29.10.2020 року.

22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позов визнав частково, зазначивши, що на момент укладення договору в заяві було зазначено, що за користування кредитом сплачуються відсотки в розмір 22,8% річних, тобто по 1,9% на місяць, тоді як починаючи з 31.07.2013 року позивачем нараховувалися відсотки за ставкою 2,5% на місяць, з 01.09.2014 року - по 31.03.2015 року за ставкою 2,9% на місяць, за з 01.04.2015 року - 3,6% на місяць, тоді як доказів повідомлення його про підвищення розміру процентної ставки до вказаних розмірів позивачем не надано. При цьому, посилання позивача на те, що підвищення процентної ставки узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, на думку відповідача, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки подані позивачем документи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг він ознайомлювався, підписуючи заяву про надання банківських послуг. Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені та штрафу, тоді як у підписаній ним заяві про надання банківських послуг відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді штрафу та пені. Крім того, відповідач просив застосувати строки позовної давності, оскільки строк дії останньої картки, яка була йому видана, закінчився ще у квітні 2020 року, що підтверджується довідкою банку, однак позивач просить стягнути з нього борг за період до 09.06.2020 року, тобто після спливу строку дії картки. Тому відповідач просив стягнути з нього заборгованість за період до березня 2020 року за процентною ставкою 22,8% на рік; відмовити позивачу у стягненні з нього пені та штрафів, а також застосувати строки позовної давності щодо стягнення з нього заборгованості за період з квітня по червень 2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії картки, а також не стягувати з нього судовий збір, так як він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що відповідач підписав заяву про надання банківських послуг, в якій підтвердив, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, а також погоджується, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір. Крім того, то до матеріалів справи долучено Довідку про умови кредитування, яка підписана особисто відповідачем, в якій вказано розмір пені та штрафу. Тому при укладенні договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. При цьому Умови та Правила та Тарифи є загальнодоступною інформацією, які розміщені у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Зазначеними Умовами та Правилами передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у Кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у Договорі; у Позичальника - отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. На підставі договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. Згідно договору, зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку», клієнт має право надати Банку заяву про розірвання договору, виконавши умови договору. При цьому, підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою, погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що є суттєвою перевагою для Клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявному боргу. Щодо строку дії картки та договору, то відповідно до п.9.3 Умов та правил, картрахунки відкриті на невизначений строк. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Що стосується позовної давності, то Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме: 19.03.2014 року у справі №6-14цс14 зазначив: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається від несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору». Строк дії останньої картки, яка була надана відповідачу, до останнього дня березня 2020 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 27.06.2020 року - до спливу позовної давності, а тому строк позовної давності позивачем дотримано.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.2-5, 41/.

Відповідач в судове засідання не з`явися, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Свою позицію по справі виклав у відзиві на позов, який він просив врахувати при ухваленні рішення /а.с.68/.

Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

05.03.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши зазначену заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку.

Таким чином, ОСОБА_1 уклав з ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 21.02.2008 року, за яким отримав кредит в сумі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.22/.

АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», яке, в свою чергу, є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.39-40/.

Як вбачається з відмітки в зазначеній заяві, відповідач отримав кредитну картку 05.03.2008 року /а.с.20/.

Крім того, 05.03.2008 року відповідач ознайомився з Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить тарифи за зазначеним кредитним договором, про що свідчить його підпис на вказаній довідці /а.с.23/.

Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, 21.02.2008 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 21600 грн. 22.03.2008 року розмір кредитного ліміту зменшено до 1300 грн., 14.10.2013 року - збільшено до 3400 грн., а 03.04.2016 року - зменшено до 2600 грн. /а.с.20/.

Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.24-29/.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову /а.с.15/.

Крім того, за несвоєчасне погашення заборгованості тарифами, які є невід`ємною частиною договору, передбачено нарахування пені, а саме: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсоткам на 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. /а.с.23/.

Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

При цьому, згідно з абзацом 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, які є складовою Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицьовій стороні карти (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH).

Таким чином, кредитним договором сторони погодили строк виконання зобов`язань за договором в повному обсязі, а отже і строк кредитування - до останнього дня строку дії картки, тобто до останнього місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH).

За даним кредитним договором відповідачу було видано три кредитні картки, строк дії останньої з них - до 03/20 (до 31 березня 2020 року) /а.с.21/.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, виконаного станом на 09.06.2020 року, позивач вважає, що до стягнення з відповідача належить заборгованість в сумі 57000,86 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 2462,92 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 49685,52 грн.; заборгованість за пенею - 1900 грн.; заборгованість за штрафом - 2952,42 грн. /а.с.6-12/.

При цьому, як вбачається з зазначеного розрахунку заборгованості, відсотки позивачем нараховувались лише до 31.01.2020 року, тобто в межах строку кредитування, оскільки картка діяла до 31.03.2020 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконав зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафом, підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідач у відзиві на позов просив застосувати позовну давність. /а.с.58-61/.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Оскільки кредитним договором не встановлена збільшена позовна давність, то правовідносини за зазначеним договором в частині позовних вимог про стягнення пені регулюються, виходячи із спеціальної позовної давності, тривалість якої відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України складає один рік.

Позивачем нарахована пеня, починаючи з 01.03.2009 року по 31.08.2019 року /а.с.6-12/.

При цьому, останній платіж по погашенню заборгованості на рахунок надійшов 08.08.2016 року, що підтверджує вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання ним боргу.

Разом з тим, позивач направив позовну заяву до суду 27.06.2020 року, про що свідчить відмітка на конверті /а.с.44/.

Тому до позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею слід застосувати позовну давність та задовольнити їх частково - в межах річного строку позовної давності (починаючи з 27.06.2019 року), що складає 300 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 55400,86 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту - 2462,92 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 49685,52 грн., заборгованість за пенею - 300 грн., штраф /фіксована частина/ - 250 грн., штраф /процентна складова/ - 2702,42 грн.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено частково, а саме на 97,19% (55400,86 грн. : 57000,86 грн. х 100%), то позивачу підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 2042,93 грн. (2102 грн. х 97,19%).

Разом з тим, відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи /а.с.64/, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Ч.6 ст.141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, виходячи із аналізу ч.6 ст.141 ЦПК України, так як відповідач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір, який відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягав би стягненню з відповідача на користь позивача, слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності в частині інших складових заборгованості, крім пені, то у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність складає три роки.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, які є складовою Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицьовій стороні карти (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH).

Як вбачається з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

За письмовою інформацією позивача, кредитна картка, яка була видана відповідачу за договором, має термін дії до останнього дня березня 2020 року.

Позивач же звернувся до суду 27.06.2020 року, тобто в межах строку позовної давності.

Посилання відповідача на недопустимість одностороннього збільшення розміру процентної ставки не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як п.5.3 договору передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів на інших невід`ємних частин договору з повідомленням Клієнта у виписці по рахунку, а п.п.6.3, 6.4 договору встановлено обов`язок Клієнта отримувати виписки по рахункам та при незгоді зі змінами Умов та Правил чи Тарифів банку - надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити наявну перед Банком заборгованість, тоді як відповідачем зміна тарифів у встановленому у вказаному пункті порядку не оскаржувалась.

Також суд не приймає заперечення відповідача щодо непідтвердження позивачем, що він ознайомлювався саме з цими Умовами та правилами при підписанні заяви про надання банківських послуг, а не іншими, оскільки відповідно до ч.ч.1, 5 ст.84 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами, натомість відповідач на підтвердження своїх заперечень не надав суду доказів, що при укладенні договору він був ознайомлений з іншою редакцією Умов та правил, ніж ті, які, на підтвердження позовних вимог були надані позивачем.

Також є помилковою думка відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього штрафу та пені, яка обгрунтована тим, що заявою про надання банківських послуг такі види відповідальності не передбачені, оскільки, як встановлено судом, умови щодо порядку нарахування та розміру штрафу та пені визначені Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які є невід`ємною частиною договору.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 612, 615 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 76-81, 141, 259, 263- 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного Товариства Комерційного Банку "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційного Банку "Приватбанк" (р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, , адреса місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського буд.1д) заборгованість за кредитним договором в сумі 55400,86 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту - 2462,92 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 49685,52 грн., заборгованість за пенею - 300 грн., штраф /фіксована частина/ - 250 грн., штраф /процентна складова/ - 2702,42 грн.).

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2042,93 грн., від сплати яких звільнений відповідач ОСОБА_1 , компенсувати Акціонерному Товариству Комерційному Банку «Приватбанк» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.11.2020 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко