ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 394/609/19

провадження № 22-ц/4809/1341/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Чельник О.І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,

учасники справи:

позивач Приватне сільськогосподарське підприємство «Центр - Агро»,

відповідач ОСОБА_1 ,

треті особи - Фермерське господарство «Кам`янече», Державний реєстратор Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Хававчук Ігор Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Центр-Агро» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2020 року у складі судді Краснопольської Л.П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Центр - Агро» (далі ПСП «ЦЕНТР-АГРО») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - ФГ «Кам`янече», державний реєстратор Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначало, що між ПСП «ЦЕНТР-АГРО» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № б/н від 25 липня 2004 року щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0991 площею 2,96 га, яка розташована на території Новоархангельського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі проведено 12 жовтня 2004 року у Новоархангельському відділенні регіональної Філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №1236.

В подальшому 17 серпня 2012 року до зазначеного Договору оренди були внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди, відповідно до якої сторони викликали окремі умови Договору оренди в новій редакції, згідно з якою строк договору оренди становить 12 років. Державну реєстрацію додаткової угоди до нього проведено 17 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №04466.

Починаючи від початку дії Договору оренди підприємством виконуються всі обов`язки, своєчасно сплачується орендна плата, використовуються земельні ділянки виключно за їх цільовим призначенням.

При отримані інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено, що державним реєстратором Ганівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Хававчуком Ігорем Анатолійовичем щодо земельної ділянки реєстраційний номер 236 за кадастровим номером :02:000:1301 площею 2,9595 га, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46868653 від 15.05.2019 та на його підставі внесено відповідні записи: №31552156 від 10.05.2019 про право власності на земельну ділянку, що виникло на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серія та номер ІІІ-КР №009446 виданий 28.03.2002 Новоархангельської районої державної адміністрацією; №31554078 від 10.05.2019 про інше речове право - право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі №б/н від 30.04.2019 між відповідачем та ФГ «Кам`янече».

Таким чином, ПСП «ЦЕНТР-АГРО» було виявлено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1301 площею 2,9595 га було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія, номер та дата видання якого, повністю збігається з зазначеним у Договорі оренди, укладеного між ПСП «ЦЕНТР-АГРО» та ОСОБА_1 , натомість кадастровий номер зазначений зовсім інший, ніж той, який міститься у Договорі оренди - :02:001:0991.

Вважає, що земельній ділянці, яка була передана ПСП «ЦЕНТР-АГРО» у тимчасове платне користування був присвоєний інший кадастровий номер та відомості щодо неї внесено до Державного земельного кадастру.

Однак, не зважаючи на зазначене, відповідачем було укладено договір оренди №б/н від 30.04.2019 та земельну ділянку передано в оренду ФГ «Кам`янече». Вважає, що договір був укладений з прямим порушенням чинного законодавства й прав ПСП «ЦЕНТР-АГРО» як орендаря на належне користування землею та не може бути дійсним, тому що був укладений в період дії Договору оренди, укладеного між ним та ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду Голова комісії з припинення ПСП «ЦЕНТР-АГРО» - Свояк Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене без надання належної оцінки усім наявним у матеріалах справи доказам та фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом грубо проігноровано те, що договір оренди, укладений між ПСП «ЦЕНТР-АГРО» та ОСОБА_1 є чинним, не розірваний за згодою сторін, не припинений та не визнаний недійсним в судовому порядку, існування одночасно двох правочинів щодо однакового об`єкту договору та зобов`язань прямо суперечить законодавству України.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що на момент подання позову оспорювана земельна ділянка згідно акта приймання-передачі від 12.10.2004 перебуває у користуванні позивача й відповідачу не поверталася, оскільки він не звертався за її поверненням. У зв`язку із цим ОСОБА_1 не міг передати земельну ділянку ФГ «Кам`янече».

Вважає, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення не надано правової оцінки тому що, з огляду на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, право позивача на оренду земельної ділянки площею 2,9595 га (кадастровий № :02:000:1301) підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного 30.04.2019 відповідачем як орендодавцем з іншим орендарем. Крім цього, судом взагалі проігноровано те, що усі докази, які містяться у матеріалах справи вказують на порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як належного користувача земельної ділянки та ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення, яке має бути скасоване.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки з її змісту не вбачається які саме норми матеріального чи процесуального порушено судом першої інстанції, до того ж вона майже не відрізняється від позовної заяви.

Вважає рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 червня року законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Між ПСП «Центр-Агро» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі №б/н від 25 липня 2004 року щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0991 площею 2,96 га, яка розташована на території Новоархангельського району Кіровоградської області. В подальшому 17 серпня 2012 року до зазначеного договору були внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди. Договір оренди укладено строком на 12 років (а.с.7-15).

Предметом Договору оренди є передача в оренду земельної ділянки площею 2,96 га, кадастровий номер: :02:001:0991, яка розташована на території Новоархангельського району Кіровоградської області. Зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії КР № 009446 (а.с.16).

Згідно інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо даної земельної ділянки, 10.05.2019 ОСОБА_1 уклав інший договір оренди цієї ж земельної ділянки з ФГ «Кам`янече», а державний реєстратор Ганнівської сільської ради Кіровоградської області Хававчуком І.А. на підставі цього договору провів його державну реєстрацію 15.05.2019 за індексним номером 46868653 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія, номер та дата видання якого, повністю збігається з зазначеним у Договорі оренди, укладеного між позивачем та відповідачем, натомість кадастровий номер зазначений зовсім інший, ніж той, який містить Договір оренди - :02:001:0991, що змінений на № :02:000:1301 (а.с.20-21).

З відзиву, наданого відповідачем, зазначено, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки від 25 липня 2004 року щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0991 площею 2,96 га яка розташована на території Новоархангельського району Кіровоградської області. 17.08.2012 до вказаного вище договору була укладена додаткова угода, якою Договір оренди землі від 25 липня 2004 року викладено в новій редакції, а не помилково зазначено позивачем в позовній заяві «сторони виклали окремі умови договору оренди в новій редакції». Так п. 6 Договору оренди землі від 25 липня 2004 року з урахування додаткової угоди від 17.08.2012 передбачає «Договір укладено на 12 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його» Аналізуючи вказаний пункт договору та відповідно норм цивільного законодавства вказують, що строк дії договору закінчився 12 жовтня 2016 року. Так договір передбачає строк договору 12 років, а п.39 цього ж договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, зважаючи на те, що договір датований 25.07.2004, а його державна реєстрація здійснена 12.10.2004 за №1236, то договір вважається укладеним на 12 років з 12.10.2004 по 12.10.2016, додаткова угода до договору укладена 17.08.2012 не є окремим правочином, а лише вкладає все укладений договір в нові редакції. Крім того додаткова угода від 17.08.2012 не містить вказівок, щодо кінцевої дати дії договору, ще на 12 років після укладення додаткової угоди.

Умовами договору з рахуванням додаткової угоди чітко визначено саме строк дії договору 12 років, а не як помилково вважається позивачу 20 років (з 12.10.2004 по 17.12.2024). Крім того, позивачем не виявлено наміру, щодо продовження строку дії договору, оскільки п. 6 передбачено, що «Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його» договір закінчив свою дію після спливу строку, на який його було укладеною. Оскільки Державний акт був старого зразка відомості про земельну ділянку :02:001:0991 не були внесені до публічної кадастрової карти, він замовив XML-файл, після отримання якого його земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер:02:000:1301. Не здійснюючи жодних протиправних дій був укладений договір оренди від 30.04.2019 за №31552156.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи скарги, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ПСП «Агро Центр» задовольнити.

Відповідач та треті особи в судове засідання апеляційного суду не з?явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було виявлено наміру, щодо продовження строку дії договору, оскільки він не повідомив письмово орендодавця про намір продовжити його, як це передбачено п. 6 Договору, і Договір оренди закінчив свою дію після спливу строку на який його було укладено. Позовна заява не містить жодного належного обґрунтування щодо змісту порушених прав та інтересів позивача, оскільки відповідач скористався своїм правом відповідно п. 6,39 договору оренди землі від 25 липня 2004 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається зі змісту ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Зокрема, у відповідності до ст.51 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Разом з тим, зважаючи на предмет спору та суть спірних правовідносин, які регулюються положеннями Закону України «Про оренду землі», судом першої інстанції не вирішено питання про залучення до участі у справі як відповідача ФГ «Кам`янече», яке є стороною оспорюваного договору оренди від 30.04.2019.

Процесуальні права, передбачені ЦПК України, третьої особи і відповідача є різними за своїми значеннями та впливом на процес, права відповідача значно ширші ніж права третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК).

Таким чином, оскаржуваним рішенням суд першої інстанції вирішив питання про права ФГ «Кам`янече», що не було залучено до участі у справі як належний відповідач.

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії апеляційного розгляду ініціювати питання про притягнення до участі у справі інших співвідповідачів чи заміну первісних відповідачів належними, що унеможливлює вирішення спору по суті позовних вимог. У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.2 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ПСП «Центр - Агро» про визнання недійсним договору оренди маю бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Центр - Агро» задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2020 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Центр - Агро» про визнання недійсним договору оренди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

О.І. Чельник