Справа № 953/1040/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Єфіменко Н.В.,
за участю секретаря - Кіріяченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 у справі № 953/1040/20 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей, -
28 лютого 2020р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 23.01.2020 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частина від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 22.01.2020 до досягнення дітьми повноліття, а також на користь держави - судового збору у сумі 210,20 грн. В обґрунтування вимоги скасування судового наказу ОСОБА_1 посилався та постійне проживання дітей разом з батьком, а не з матір`ю, яка фактично мешкає окремо.
До судового засідання представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_5 не з`явилась, подала заяву, в якій заяву про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами підтримала, просила її задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності.
Стягувач ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не сповістили.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного:
Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2020 Київським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частина від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 22.01.2020 до досягнення дітьми повноліття, а також на користь держави - судовий збір у сумі 210,20 грн. (а.с. 11).
28.02.2020 боржник ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами (а.с.17-19).
03.03.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 23.01.2020 за нововиявленими обставинами залишена без руху (а.с.21-22).
18.03.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, через не усунення недоліків, заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута заявнику (а.с.26-27).
18.05.2020 постановою Харківського апеляційного суду ухвала Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2020 скасована, а заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.61-66).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2020, справа передана для розгляду судді Єфіменко Н.В. (а.с.69).
25.05.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрите (а.с.70).
13.07.2020 стягувач ОСОБА_2 подала заперечення на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами; просила скасувати судовий наказ частково, залишивши стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . В обґрунтування вказаних заперечень посилалась на те, що з 2004р. по 2016р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбу народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки після розірвання шлюбу у ОСОБА_1 з`явилась інша сім`я, вона не змогла проживати за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та стала разом з сином фактично мешкати за іншою адресою: АДРЕСА_2 , а дочка залишилась з батьком та інколи приходила до матері. З січня по лютий 2020р. діти проживали разом із матір`ю, оскільки ОСОБА_1 відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей, тому вона була змушена звернутися до суду для примусового стягнення аліментів. Дізнавшись про наявність вказаного спору, ОСОБА_1 забрав дітей жити до себе (а.с.92).
03.08.2020 до суду надійшла відповідь на заперечення стягувача. У вказаній відповіді боржник вказав, що син ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та постiйно проживає разом з батьком, що підтверджується: посвiдченням багатодiтної родини; актами обстеження матерiально-побутових умов проживання дитини; вiдповiддю Головного лікаря КНП «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради. Вказав, що саме він утримує неповнолітніх дітей, забезпечує їх гармонiйний розвиток, навчання в рiзноманiтних гуртках, органiзовує дозвiлля, подорожi, у тому числi закордоннi, поїздки на оздоровлення тощо, що підтверджується вiдповiддю на адвокатський запит Президента ХМСК "Рапiд" ОСОБА_7 , квитанцiями за 2019-2020рр. (а.с.147-149).
У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, за якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей.
За змістом розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.
Пунктом 4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Згідно ч.8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.
Судовий наказ від 23.01.2020 виданий відповідно до п. 4 ст. 161 ЦПК України, а тому він може бути переглянутий за нововиявленими обставинами.
Частиною 1 ст. 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Згідно ч.2 ст. 423 УПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v.Moldova № 2), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Матеріалами справи підтверджено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 3, 4)
Судовим наказом від 23.01.2020 з ОСОБА_1 стягнуті аліментів на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття (а.с. 11).
Отже, при видачі вказаного судового наказу суд виходив з того, що інформація про проживання дітей разом з матір`ю (заявником) щонайменше з 22.01.2020 (дати звернення до суду із заявою про видачу судового наказу) до досягнення ними повноліття, - має достовірний характер.
При тому ч.1 ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Водночас з матеріалів справи вбачається, що згода між батьками малолітніх дітей щодо місця їх проживання відсутня.
Так, до заяви про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 надав довідку про реєстрацію місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за місцем свого проживання АДРЕСА_1 (а.с. 134).
Вказаний доказ суд оцінює критично, оскільки сам факт реєстрації місця проживання не є підтвердженням фактичного місця мешкання за даною адресою.
Натомість, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.03.2018, виданого на ім`я ОСОБА_1 , яке дає право останньому на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, підтверджує факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із дітьми: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 (а.с. 135).
Факт спільного проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 підтверджуються також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 04.07.2017, 17.01.2018, 19.02.2020 (а.с.136-138).
При вирішенні питання щодо перегляду судового наказу за ново виявленими обставинами, суд також враховує, що в своїй судовій практиці Верховний Суд вказує на те, що під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають наступні обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні (справа №264/1739/18 рішення ВС від 18.12.2018, справа №359/3012/18 рішення ВС від 19.11.2018). В цьому випадку платник аліментів повинен ставити питання зменшення розміру (припинення стягнення) аліментів та в деяких випадках - про стягнення безпідставно стягнених коштів (за аналогією з ч. 2 ст. 82 СК України).
Однак, відповідно до положень статті 181 СК України, за рішенням суду аліменти можуть бути присуджені тому з батьків, з яким проживає дитина.
Відтак, вирішення питання про стягнення аліментів з одного з батьків залежить від встановлення факту з ким із батьків проживають діти.
Встановлення даних обставин суттєво впливає на вирішення питання про видачу судового наказу.
Зважаючи на те, що зареєстроване місце проживання дітей за адресою АДРЕСА_1 , збігається з їх фактичним місцем проживанням разом з батьком ОСОБА_1 , що підтверджено належними, допустимими доказами, суд не вбачає підстав виникнення у ОСОБА_2 безспірного права грошової вимоги - права на стягнення аліментів з ОСОБА_1 .
При цьому, згідно ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Таким чином, наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 23.01.2020 за нововиявленими обставинами, а тому судовий наказ підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу.
Керуючись ст. ст. 13, 161, 247, 259, 423, 424, 429 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу - задовольнити.
Судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 у справі №953/1040/20 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частина від заробітку (доходу) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 22.01.2020 до досягнення дітьми повноліття та судовий збір у розмірі 210,20 грн. на користь держави - скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей відмовити.
Роз`яснити стягувачу право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складений 23 жовтня 2020 року.
Суддя -