Справа № 289/214/20
Номер провадження 2/289/407/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В підготовче засідання повідомлені належним чином про дату, час та місце його проведення учасники процесу не з`явились.

Представником позивача до суду направлено заяву про те, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачами після пред`явлення позову до суду, а тому просить провадження у справі закрити та стягнути з відповідачів понесені судові витрати на користь позивача.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позовні вимоги задоволено відповідачами 28.10.2020.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи заявлене представником позивача клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України встановлено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вбачається зі змісту заяви представника позивача, останнім зазначено, що Макарівська квартирно-експлуатаційна частина району не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачами після пред`явлення позову.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Приймаючи до уваги, що представник позивача зазначив про відмову від позову, то вищевказана цивільна справа підлягає закриттю.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника позивача в частині стягнення судових витрат з відповідачів є обґрунтованою.

Проте, матеріали справи містять докази, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами з інвалідністю ІІ групи, а тому судові витрати в частині їх стягнення із зазначених осіб слід компенсувати позивачу за рахунок держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 142, 255, 256 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову позивача від заявленого позову у цивільній справі за позовною заявою Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Провадження по справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Компенсувати на користь Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району за рахунок держави сплачений судовий збір в розмірі 4204,00 грн. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н. С. Сіренко