Провадження № 22-ц/802/1050/20 Категорія: 44 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Луцька міська клінічна лікарня» про визнання протиправними дій посадових осіб відповідача та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії постановлено вважати неподаною та повернути позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення відповідно до позовної заяви.

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 12.11.2020, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої зазначив, що позивач не усунув недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 01.07.2020 про залишення позовної заяви без руху, із заявою про поновлення процесуального строку не звертався, подана заява про звільнення від сплати судового збору до задоволення не підлягає, тому вважав наведені обставини достатніми для визнання позовної заяви неподаною та повернув її заявнику.

Проте, погодитись із таким висновку суду не можна.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії посадових осіб КП «Луцька міська клінічна лікарня, зобов`язати вчинити дії по наданню йому копії медичної картки стаціонарного хворого, а також стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою цієї статті, передбачено, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.07.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із не відповідністю вимогам п.п. 2, 4, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та несплатою судового збору.

ОСОБА_1 15.07.2020 подав клопотання до суду, в якому просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії постановлено вважати неподаною та повернути позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не усунуто недоліки визначенні в ухвалу суду від 01.07.2020, зокрема не сплачено судовий збір.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи, що подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення позовної заяви, чи іншого процесуального звернення, є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення позовної заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та відмовляючи у його задоволенні повинен був діяти відповідно до вимог статті 185 ЦПК України: продовжити строк на усунення недоліків, а не одразу повертати позовну заяву позивачу, адже у останнього не було можливості усунути зазначені недоліки з урахуванням прийнятого в оскаржуваному рішенні відповідного процесуального рішення за клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові суду від 01.04.2020 у справі № 503/1904/16.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права ухвалу суду необхідно скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (вирішення питання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 01.07.2020).

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27.10.2020 клопотання ОСОБА_1 в частині відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 задоволено.

Постановлено відстрочити позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 420,40 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії до закінчення розгляду справи Волинський апеляційним судом.

Розгляд Волинським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 закінчено прийняттям даної постанови, тому з позивача необхідно стягнути в дохід держави 420,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-369, 371, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Луцького міськрайонного суду Волинської області (вирішення питання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2020 року).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: