Справа №: 343/1793/20
Провадження №: 2-о/0343/40/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви без розгляду

17 листопада 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку окремого провадження цивільну справу №343/1793/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

за участю: представника заявника - ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи - адвоката Кажука В.Б.,

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 01.06.2013 по 30.11.2016 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він та ОСОБА_2 з 01.06.2013 по 30.11.2016 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однією сім`єю вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично здійснювали права та виконували обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка. Разом з ними проживали та вчилися діти: неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заінтересована особа в 2016 році виїжджала за межі України (до Чеської Республіки) з метою заробляння коштів для потреб сім`ї. Він припускає, що за рахунок коштів, зароблених в період, коли вони проживали однією сім`єю без оформлення шлюбних відносин, ОСОБА_2 могла придбати (чи придбала) якийсь об`єкт нерухомості чи рухомого майна (приміром, транспортний засіб). Відсутність в нього інформації про реєстрацію таких об`єктів в Україні не означає, що згодом не може виявитися, що ОСОБА_6 були придбані відповідні об`єкти, які матимуть статус спільного майна подружжя, придбаного під час перебування у шлюбних відносинах. Відповідно, метою встановлення юридичного факту їх проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є потенційна можливість вирішення питання про розподіл спільного майна подружжя, набутого під час спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. А тому лише встановлення заявленого юридичного факту може породити відповідні юридичні наслідки у вигляді існування права спільної сумісної власності подружжя на об`єкти, придбанні під час перебування у фактично шлюбних відносинах. На даний час одержання традиційного документа, а саме свідоцтва про одруження є неможливим не лише через небажання партнерів-подружжя, але й внаслідок припинення де факто таких шлюбних відносин. А чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення бажаного юридичного факту. Тому, на його думку, в даному випадку не може бути й мови про якійсь спір про право, який міг би перешкодити встановленню даного юридичного факту.

Ухвалою суду від 16.10.2020 відкрито провадження у даній справі.

9 листопада 2020 року від представника заінтересованої особи надійшов відзив (заперечення) на заяву, в якому він просить закрити провадження у справі у зв`язку з невідповідністю поданої заяви вимогам ЦПК України. Оскільки у заяві ОСОБА_1 вказує те, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю є «потенційна можливість вирішення питання про розподіл спільного майна подружжя, набутого під час проживання однією сім`єю», зокрема автомобіля, який можливо куплений заінтересованою особою в період спільного проживання. Таким чином, заявник при застосуванні процесуального механізму встановлення факту, що має юридичне значення вказує, що метою заявлених вимог є правовідносини майнового характеру, тобто спір про право, який має розглядатися судом в порядку позовного провадження. Отже, суд може встановити факт лише в тому випадку, коли його встановлення не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, проте її представник підтримав поданий відзив на заяву та клопотав про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту без розгляду, оскільки з її змісту випливає наявність між сторонами спору про право, та відповідно закрити провадження у даній справі, яка розглядається в порядку окремого провадження. Вказане не порушить прав заявника та не позбавить його можливості звернутися до суду з позовом.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав письмову відповідь на відзив на заяву від 09.11.2020, в якій зазначив, що представник заінтересованої особи використав неприпустимий метод інформаційної війни у вигляді недоговорення та перекручення. Автентична цитата з його заяви про встановлення юридичного факту: "потенційна можливість вирішення питання про розподіл спільного майна подружжя, набутого під час спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу" самовільно доповнена міркуваннями самого представника після слова "зокрема" про автомобіль, який можливо був куплений заінтересованою особою в період спільного проживання. Дані слова є трактуванням вирваної з контексту попереднього абзацу заяви його аргументації про його припущення, а не відомий йому факт такого придбання рухомого чи нерухомого майна заінтересованою особою. Та й сам представник не зазначив такого факту. Тим самим він вважає, що між сторонами існує спір про право, тобто право на придбаний автомобіль при відсутності самого об`єкта спору - автомобіля. Натомість він зазначив мету встановлення юридичного факту їх спільного проживання, а саме, що даний факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення його особистих та майнових прав, що відповідає роз`ясненням, викладеним у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення". Судове рішення, на яке посилається представник в підсилення своєї аргументації, не має жодної аналогії з даною справою. Тому просив залишити клопотання представника заінтересованої особи без задоволення за його безпідставністю.

Представник заявника в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання представника заінтересованої особи, просив відмовити в його задоволенні. Вважає, що хоч і встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю породжує такі наслідки як визнання майна, набутого в цей час, спільним майном подружжя, однак факт спільного проживання викликає і інші права чоловіка та жінки. Оскільки на даний час не встановлено, чи є таке майно, яке набуте за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як і не встановлено точний період такого проживання, говорити про наявність спору про право немає підстав.

Суд, вислухавши клопотання представника заінтересованої осби - адвоката Кажука В.Б. та взявши до уваги заперечення з даного приводу заявника ОСОБА_1 та його представника за довіреністю - ОСОБА_3 , вивчивши зміст заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без розгляду, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 15 та частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси заявника порушені, невизнані або оспорені і за захистом яких прав чи інтересів він звернувся до суду.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Так, із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом заявлених вимог є встановлення факту проживання однією сім`єю його та ОСОБА_2 в період з 01.06.2013 по 30.11.2016 за адресою: АДРЕСА_1 . Метою встановлення вказаного факту є потенційна можливість вирішення питання про розподіл спільного майна подружжя, набутого під час спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тобто встановлення цього факту може породити відповідні юридичні наслідки у вигляді існування права спільної сумісної власності подружжя на об`єкти, придбанні під час перебування у фактично шлюбних відносинах.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 обмежені вирішенням питання про встановлення факту, що має юридичне значення, без пред`явлення вимог для подальшого вирішення спору по суті. Суд може встановити лише юридичний факт у тому випадку, якщо встановлення цього факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Однак, представник заявника, незважаючи на уточнення з даного приводу суду, так і не конкретизував які ще інші юридичні наслідки, крім спору про спільне майно подружжя, породжує встановлення даного факту, виникнення, зміну або припинення яких особистих чи майнових прав заявника потягне за собою даний факт. Його твердження про відсутність спору про право базувалися на припущеннях, моралі та тому, що на даний час невідомо чи є таке спільне майно, оскільки заінтересована особа в той час працювала за кордоном, і могла придбати майно там, не зареєструвавши його в Україні, і тільки, встановивши в який період вони проживали разом, можна перевіряти чи саме в цей період було набуте якесь майно його дружиною, так як даний факт її сім`єю замовчується.

З викладеного судом встановлено, що заявник у цій ситуації штучно використав термін «заява» при застосуванні процесуального механізму встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки інших вимог при зверненні до суду ним заявлено не було, хоча метою встановлення даного факту є майбутнє вирішення між сторонами у справі спору про право (правовідносини майнового характеру, право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі), а отже, такий спір має розглядатися судом у порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

А тому суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу слід залишити без розгляду .

На підставі викладеного, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 294 ЦПК України та керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич