Справа № 152/1263/20
УХВАЛА

12 листопада 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1263/20

Провадження №2/152/458/20

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Електричні системи», з участю третьої особи директора ДП «Електричні системи» Герило Володимира Михайловича про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з означеним позовом, в якому просить поновити його на роботі в ДП «Електричні системи» з 29.10.2020 року на посаді техніка-технолога інженерно-технічного відділу; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2020 року до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 100000 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі і стягнення заробітної плати та усіх заохочувальних виплат від 29.10.2020 року; витребувати від відповідача: штатний розпис станом на 29.10.2020 року та станом на 14.08.2020 року, наказ від 18.01.2018 року №23-к про прийняття його на роботу, довідку про розмір його заробітної плати за останні шість місяців, техніко-економічне обґрунтування всього підприємства причин проведення скорочення штату працівників.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що працював у ДП «Електричні системи» з 19.01.2018 року та має загальний стаж роботи у відповідача два роки дев`ять місяців дев`ять днів, звільнений наказом №876к від 23.10.2020 року і з 29.10.2020 року не працює.

Вважає своє звільнення незаконним.

17.08.2020 року він отримав попередження про скорочення штату працівників від 14.08.2020 року, яке містило повідомлення про наявні на підприємстві вакансії.

17.08.2020 року він погодився на переведення на посаду начальника зміни дільниці складальної (електроджгутів S класу), разом з тим, його заява про переведення на вільну вакансію проігнорована відповідачем і його звільнено з посади за п.1 ст.40 КЗпП України.

Такі дії відповідача завдали йому моральних страждань та принизили честь, гідність, ділову репутацію, погіршився його стан здоров`я, він знаходився на лікуванні з 05.10.2020 року по 20.10.2020 року. Моральну шкоду він оцінює в 100000 грн.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Означена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків самого позивача, а також третьої особи за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) відповідача, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача, враховуючи, що вказані відомості в Реєстрі є загальнодоступними.

Крім того, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК Українипозивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову, тоді як позов містить вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, тому підлягає грошовій оцінці, зокрема, відповідно до п.п.1,10 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів, визначається сумою, яка стягується, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Також, в порушення вимог цього ж п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, зокрема, в п.3 прохальної частини позову ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток, але позов не містить обґрунтованого розрахунку середнього заробітку та періоду, за який він підлягає стягненню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Виходячи із змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем у п.п.5, 6 прохальної частини позову, не ґрунтується на законі чи певному трудовому договорі, оскільки витребування певних доказів не може бути способом захисту порушеного права.

Зокрема, у п.5 прохальної частини позову ОСОБА_1 зазначає про необхідність допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати та всіх заохочувальних виплат від 29.10.2020 року, разом з тим, не зазначає обставин на підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі, не зазначає видів та розміру «усіх заохочувальних виплат».

Також, ч.3 ст.177 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, в тому числі, про витребування доказів.

Тобто таке клопотання додається до позовної заяви та повинно відповідати вимогам ст.ст.182-183 ЦПК України.

Крім того, позовна заява ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п.6, 7, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, не містить зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6); відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7); попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9).

Частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 4 ст.175 ЦПК України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Так, п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 100000 грн. моральної шкоди (п.4 прохальної частини позову), тоді як моральна шкода не входить до структури заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також не входить до структури вимоги про поновлення його на роботі, у зв`язку із чим, повинна оплачуватися судовим збором.

Так, згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 статті 3 цього Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 2102 гривню.

Проте, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем не додано доказів про сплату ним судового збору за вказану позовну вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди, який слід сплатити у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 1000 грн.

Крім того, позивачем до участі в справі в якості третьої особи залучено директора ДП «Електричні системи» ОСОБА_2 .

Так, ч.1 ст.42 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтями 52, 53 ЦПК України встановлено, що учасниками справи можуть бути треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Частиною 1 ст.53 ЦПК України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Разом з тим, позивачем не зазначено у позові чи вказана третя особа директор ДП «Електричні системи» залучається без самостійних вимог щодо предмету, а також, на стороні позивача чи відповідача вона підлягає залученню до справи, оскільки відповідна заява позивача, всупереч вимогам ч.1 ст.53 ЦПК України, не подана.

Також, щодо вибору підсудності цивільної справи Шаргородському районному суду, позивач зсилається на ст.ст.27, 31 ЦПК України, тоді як ч.2 ст.27 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто до Вінницького міського суду, враховуючи, що місцезнаходження відповідача АДРЕСА_1 , а ст.31 ЦПК України встановлено порядок передачі справи з одного суду до іншого у випадку, в тому числі, коли справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 1 ст.28 ЦПК України встановлено підсудність справ за вибором позивача.

Проте, позивач у позові не зсилається на вказану норму ЦПК України щодо вибору ним підсудності.

Відтак, вказана позовна заява ОСОБА_1 , згідно з вимогами ст.185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Електричні системи», з участю третьої особи директора ДП «Електричні системи» Герило Володимира Михайловича про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати семи днів з дня отримання даної ухвали, шляхом подачі на виконання даної ухвали позовної заяви із виправленими недоліками в канцелярію Шаргородського районного суду і роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею 12.11.2020 року.

Суддя: