Справа № 263/5746/20
Провадження № 2/263/2591/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 02 вересня 2020 року надійшов цивільний позов ОСОБА_1 , в якому вона просив зобов`язати відповідача виплати позивачу суму недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 59 088 грн. 04 коп.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження за правилам цивільного судочинства, роз`яснено учасникам справи право та строки на подачу відзиву на позов, відповідь на відзив.

Відповідач Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, не погоджуючись із заявленими вимогами, 11 листопада 2020 року подало відзив на позов, в якому вказало, що сума пенсії виплачена позивачу за останніх три роки у відповідності до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 255 ЦПК України.

Позивач у прохальній частині позову просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у відзиві на позов просив направити в їх адресу копію ухвали суду за наслідками розгляду поданого відзиву.

Суд вважає, що спірне питання юрисдикції поданого позову можливо вирішити за відсутності сторін.

Вирішуючи питання щодо предметної юрисдикції, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За приписами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Із заявленого ОСОБА_1 позову вбачається, що він, звертаючись із заявою до відповідача, бажав у порядку спадкування отримати пенсію, що належить пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, а тому у зв`язку із невидачею йому у порядку спадкування суми пенсії, вважає, що такими діями порушується його спадкові права.

Отже, спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача виплати спадкоємцю недоотриману пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю та порушення у зв`язку з цим прав спадкоємця.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини (ст. 1227 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У цій справі позивач звернулася до суду для захисту права на повернення недоотриманої пенсії, яка входить до спадкової маси після смерті його батька (ст. ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України), а не для оскарження рішення Пенсійного фонду як акта індивідуальної дії.

У позовній заяві відсутні доводи за ст. 5 КАС України, щодо неправомірності вказаної відмови відповідача, а лише вимога позивача про стягнення недоотриманої суми пенсії.

У справах про оскарження відмови виплатити недоотриману пенсію суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.

Таким чином, позивач у цій справі, порушуючи питання про відшкодування з відповідача матеріальної шкоди, не просить визнати неправомірними дії відповідача, а має намір вирішити питання про право цивільне, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, і вважає, що він підлягає розгляду за правилами, передбаченим Цивільним процесуальним кодексом України.

Про наявність підстав для розгляду заявленого спору за правилами цивільного судочинства свідчать і постанови Верховного Суду у справі № 527/758/17-ц від 05 липня 2018 року та № 743/1218/17 від 20 грудня 2018 року.

Закриття провадження у справі це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

З огляду на викладене, доводи відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, зокрема, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не знайшли свого правого підтвердження.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі та наявність обґрунтованих підстав для продовження розгляду справи у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 19, 255, 258, 260 ЦПК України, 2, 5, 19 КАС України, ст. ст. 16, 1218, 1227 ЦК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Музика