Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2558/19 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 60 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №285/2558/19 за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи: приватний нотаріус Новоград-Волинського міського округу Житомирської області Лінкевич Броніслав Адамович, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про зняття заборони на відчуження майна

за апеляційною скаргою Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС. Із урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 02 вересня 2019 року, просив зняти арешт за постановами державного виконавця від 16 липня 2010 року та від 14 лютого 2015 року на майно боржника - ОСОБА_2 , які були вжиті посадовими особами відповідача у справі при виконанні судового рішення (виконавчий лист Новоград-Волинського міськрайонного суду від 11 червня 2010 року №2-478, виданий 11 червня 2010 року про стягнення заборгованості) та скасувати відповідні записи, а також скасувати записи про проведену державну реєстрацію цих арештів (а.с.37). Свій позов обґрунтовував тим, що є рідним братом ОСОБА_2 . Державним виконавцем 17 травня 2016 року в межах виконавчого провадження за виконавчим листом Новоград-Волинського міськрайонного суду від 11 червня 2010 року №2-478 про стягнення заборгованості у солідарному порядку за договором поруки проводився опис і арешт майна, а саме: належної брату квартири АДРЕСА_1 . Брат помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті виконавче провадження було закінчено. Звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх прав на спадкове майно після смерті брата, дізнався про те, що за наявності арешту на майно спадкодавця за постановою органу державної виконавчої служби оформити спадщину неможливо. Нотаріусом перевірено наявність арештів на майно та виявлено, що такі накладені постановами державного виконавця відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ від 16 липня 2010 року та від 14 лютого 2015 року. Як спадкоємець після смерті брата, звернувся до відповідача із заявою про зняття зазначених арештів у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, але отримав відмову від 06 травня 2019 року з посиланням на норми спадкового права і ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає таку відмову незаконною, оскільки виконавче провадження закінчене у зв`язку зі смертю боржника, а тому арешт на майно також мав бути скасований державним виконавцем. Повноваження щодо зняття арешту з майна померлого боржника відносяться до виключної компетенції органу ДВС. Наявність арештів, накладених органом ДВС, при закінченому виконавчому провадженні не лише суперечить вимогам діючого законодавства, а й порушує його право на оформлення спадщини.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2020 року позов задоволено. Знято арешт за постановами державного виконавця від 16 липня 2010 року та від 14 лютого 2015 року на майно боржника - ОСОБА_2 , за виконавчим провадженням на виконання виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 2-478, виданого 11 червня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» у солідарному порядку 166 820,63 грн. заборгованості за кредитним договором, та скасовано відповідні записи про проведену державну реєстрацію цих записів. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що зняття арешту з майна померлого ОСОБА_2 може порушити права стягувача. Підстави зняття арешту з майна визначені у ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», а позивач не надав суду доказів наявності хоча б однієї із них. Окрім того, у позивача, як спадкоємця після смерті брата, виникло не лише право на спадкове майно, а й обов`язок погасити борг спадкодавця в межах вартості цього майна. Як спадкоємець, позивач має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст.378 ЦПК України. Вважає, що позивач взагалі не довів факту порушення своїх прав, оскільки не надав суду відомостей про спадкове майно, докази наявності такого майна, відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Також стягувачем у виконавчому провадженні за виконавчим листом Новоград-Волинського міськрайонного суду від 11 червня 2010 року №2-478 про стягнення заборгованості є ПАТ «КБ «Надра» та саме в інтересах банку накладений арешт на майно боржника, а тому відділ ДВС є неналежним відповідачем у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що із-за неможливості оформити спадщину після смерті брата залучив до участі приватного нотаріуса, яким заведено спадкову справу. Наявністю безпідставних арештів він доводить порушення його прав державною виконавчою службою. Право стягувача його позовними вимогами порушено бути не може, оскільки пред`явити повторно виконавчий лист до виконання він зможе лише після заміни боржника, який помер, його правонаступником (спадкоємцем) і цей спадкоємець стає стороною договору іпотеки (вартість предмета іпотеки значно перевищує розмір заборгованості за виконавчим документом). Лише після оформлення прав власності на предмет іпотеки, яке неможливо оформити на наявності арештів ДВС, стягувач може звернутися для заміни сторони лише після отримання спадкоємцем свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що вперше виконавчий лист від 24 березня 2010 року №2-478, виданий 11 червня 2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» (стягувач) кредитної заборгованості в сумі 166 820,63 грн., надійшов на виконання до Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС 15 липня 2010 року.

У рамках виконавчого провадження №20260056 Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДВС була винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника від 16 липня 2010 року, а 24 жовтня 2012 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 16 682,06 грн. У зв`язку з поданням ПАТ КБ «Надра» листа про повернення виконавчого документа стягувачу 24 жовтня 2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.24).

Пункт 1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв у такій редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, повертався стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача, а ч.5 цієї ж норми було врегулювано, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

За змістом частини першої ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, у разі закінчення виконавчого провадження (крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Повторно виконавчий лист від 24 березня 2010 року №2-478 надійшов на виконання до Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС 27 лютого 2014 року. Постанову про відкриття виконавчого провадження №42272038 винесено 27 лютого 2014 року, а 14 лютого 2015 року - постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.26 т.1). Отже, даною постановою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 в межах суми боргу. Арешт накладався з моменту надходження постанови та у даній постанові також було зазначено про те, що орган та установа, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторони, мають дану постанову виконувати.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

23 березня 2018 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №42272038 з підстав, передбачених п.3 частини першої ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.27).

Пункт 3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв у такій редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі смерті боржника.

За змістом частини першої ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У довідці приватного нотаріуса зазначається про те, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його брат ОСОБА_1 , тобто позивач, який звернувся із позовом про зняття арешту за постановами державної виконавчої служб від 16 липня 2010 року та від 14 лютого 2015 року на майно боржника.

Отже, позов про зняття арешту з майна заявлений до Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС (відповідач) та протокольною ухвалою від 29 серпня 2019 року ПАТ КБ «Надра» (стягувач) залучений до участі у справі як третя особа (а.с.29).

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений до особи, в інтересах якої накладався арешт на майно, тобто до стягувача - ПАТ КБ «Надра». Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби - Новоград-Волинський міськрайонний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Суд першої інстанції мав право відповідно до ст.51 ЦПК України за клопотанням позивача замінити неналежного відповідача належним, але цього не вчинив. Такі процесуальні недоліки на стадії апеляційного перегляду усунути неможливо, оскільки апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучати особу до участі як відповідача.

У разі, якщо позов пред`явлено до неналежного відповідача у задоволенні позову слід відмовити. Отже, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про задоволення позову.

Порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, про відмову в задоволенні позову, що відповідає положенням ст.376 ЦПК України.

Оскільки у позові відмовляється, то витрати на судовий збір, понесені виконавчою службою за подання апеляційної скарги, покладаються на позивача, що прописано у ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття заборони на відчуження майна.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) на користь Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (; Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 13) 1 152 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 13 листопада 2020 року.