Справа № 638/9857/20
Провадження № 2-з/638/318/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

за участю секретаря Фатєєвої С.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області - Луценко Вікторія Сергіївна про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

05.08.2020 позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить: вжити заходів щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та встановлення заборони на вчинення правочинів, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, а саме на 8/100 частки квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 322,2 кв.м, житловою площею - 217,7 кв.м, що складається з 14 кімнат, яка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на те, що в зв`язку з тим, що не прийняття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є стягнення грошової суми в розмірі 280497,02 грн., яка складається з: суми боргу, процентів за користування грошовими коштами, штрафу, збитків від інфляції, 3% річних. З позову вбачається, що заборгованість виникла в зв`язку з тим, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.06.2018, згідно якого сторони зобов`язались в строк до 02.07.2018 укласти договір купівлі-продажу кімнати №8 в квартирі АДРЕСА_1 . На виконання умов договору позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж в розмірі 111800 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, станом на день подачі позову не отримав правовстановлюючі документи на указане нерухоме майно, довідку про осіб, зареєстрованих в даній кімнаті, а також звіт про оцінку даного майна, що унеможливило державну реєстрацію і нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №175704315 від 30.07.2019, 8/100 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №746, виданого 16.05.2018 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Товстолужською О.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного суд вважає доцільним і достатнім для належного забезпечення позову накладення арешту зі встановленням заборони на вчинення правочинів, спрямованих на відчуження квартири 8/100 часток квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Виходячи з викладеного, враховуючи, що між сторонами існує спір і в разі задоволення позову існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо належне відповідачу майно буде ним відчужене, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, наклавши арешт на майно та встановивши заборону на вчинення правочинів, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, а саме на 8/100 частки квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області - Луценко Вікторія Сергіївна про стягнення боргу задовольнити.

Накласти арешт на майно, зі встановленням заборони на вчинення правочинів, спрямованих на відчуження 8/100 частки квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 322,2 кв.м, житловою площею - 217,7 кв.м, що складається з 14 кімнат, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання 3 роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: