Провадження № 2-о/263/516/2020
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
10 листопада 2020 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання особи на території України, заінтересована особа: Головне Управління Державної Міграційної служби України в Донецькій області,
ВСТАНОВИЛА:
До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла вказана заява, в якій заявник просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України з 26 лютого 1988 року до 31 грудня 1991 року.
Ознайомившись з вказаним позовом, приходжу до висновку, що він підлягає залишенню без руху на підставі наступного.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно зі ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.
Згідно ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач
Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.
Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.
Таким чином заявнику необхідно сплатити судовий збір, що згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривень.
Отже, заявнику слід сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн. та квитанцію або інший документ, що підтверджує сплату судового збору, надати до суду.
Відповідно до ст. 175 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) позовна заява повинна містити зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.
Проте, в порушення вищезазначених вимог, ані з позову, ані з доданих до нього документів не вбачається, яким чином встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України з 26 лютого 1988 року до 31 грудня 1991 року впливає на права та законні інтереси заявника. Також не надано доказів того, що ОСОБА_1 уповноважений звертатись до суду в інтересах ОСОБА_2 з такого роду заявою.
Відповідно до ст. 185 ЦК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Таким чином, дану заяву необхідно залишити без руху і надати заявниці строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.
Керуючись ст.ст. 175,185 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИЛА:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання особи на території України , заінтересована особа: Головне Управління Державної Міграційної служби України в Донецькій області,- залишити без руху.
Надати заявниці строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.
У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа