Справа № 481/1383/17
Провадж.№ 2/481/136/2020
УХВАЛА

/судового засідання/

"17" листопада 2020 р. м. Новий Буг Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І., з участю секретаря судового засідання Філіпської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Новобузький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

встановив:

В провадженні Новобузького районного суду Микоолаївської області занходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Новобузький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи згадані вище матеріали справи передано судді Ціпивко І.І. для розгляду.

Ухвалою судді від 17 жовтня 2018 року справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2018 року, провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23 червня 2020 року до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: Новобузький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якості відповідача залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 16 липня 2020 року до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новобузький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року, закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Новобузький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року розгляд справи в судовому засіданні відкладено за клопотанням позивача до 10 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року розгляд справи в судовому засіданні відкладено за клопотанням позивача до 17 листопада 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання в черговий раз не з`явилась, надіслала до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із тим, що її дитина потребує догляду матері.

Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили та клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надіслали.

Інші учасники судового провадження надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, проаналізувавши клопотання позивача про перенесення розгляду справи та матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Сторони зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальним правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги, що справа не знаходить вирішення з 2017 року внаслідок здебільшого процесуальної поведінки позивача щодо неодноразового подання клопотань про перенесення розгляду спарви.

Слід відмітити, що до кожного із клопотань про перенесення розгляду справи позивач долучає довідки про перебування її чи її дитини на амбулаторному лікуванні, тобто лікуванні вдома, при якому особі не забороняється залишати місце свого проживання з використанням засобів особистого захисту.

Всі клопотання містять загалом ідентичні доводи, які на її думку, унеможливлюють її прибуття до суду.

При цьому усі такі клопотання позивач приносить до суду особисто перед початком судового засідання. Відтак, суд приходить до переконання, що позивач не має об`єктивних перешкод взяти участь у судовому засіданні при розгляді справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наявні способи реалізації прав учасників судових проваджень щодо участі в судових засіданнях, зокрема шляхом особистої участі із застосуванням засобів індивідуального захисту або у режимі відеоконференції. Позивач не зверталась до суду із клопотаннями про забезпечення участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, до суду особисто не з`являлась.

Наведені у клопотаннях обставини, на думку суду, не свідчать про неможливість участі у судових засіданнях, оскільки перебування її чи дитини на амбулаторному лікуванні не перешкоджали позивачу особисто з`явитися до суду для подачі клопотання чи після проведення судового засіданні у справі знаходитись у приміщенні суду та тривалий час знайомитись із матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Зловживаючи процесуальними правами, особа може вдатися до дезінформації суду. Мова йде про неповідомлення суду відомостей, які мають значення для справи, введення суду в оману, свідоме викривлення фактів у заяві (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України»).

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

«Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 02 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Ухилення позивачів від участі в судовому розгляді поданого ними ж позову порушує права іншої сторони відповідачів, тому позивача, який ухиляються від явки до суду, слід попередити про відповідальність за зловживання процесуальними правами та невиконання процесуальних обов`язків і про можливість вирішення судом питання про залишення позову без розгляду.

Враховуючи те, що існує спір між сторонами, позивач не подавала заяв про розгляд справи за її відсутності, суд вважає, що розгляд справи по суті без сторони позивача не є можливим, це буде суперечити рівності сторін та можуть бути порушені права сторін, а також не буде можливості повно та всебічно розглянути справу.

За таких обставин, явку позивача слід визнати обов`язковою.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження,зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух(рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

У зв`язку з наведеним, для забезпечення можливості відсутнім учасникам процесу взяти участь у розгляді справи суд вважає за можливе ще раз відкласти розгляд справи, наголосивши при цьому позивачу на необхідності взяття всієї інформації, що викладена у даній ухвалі та роз`яснивши позивачу наслідки повторної неявки в судове засідання (залишення позову без розгляду).

Керуючись ст.ст. 43, 183, 223, 251, 255, 256 ЦПК України, суд, -

постановив:

клопотання позивача про перенесення розгляду справи задовольнити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Новобузький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в судовому засіданні відкласти до 01 грудня 2020 року 10 години 30 хвилин.

Визнати явку позивача в судове засідання обов`язковою.

Роз`яснити позивачу, що згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Ціпивко