справа № 233/193/20 головуючий у суді І інстанції Цимбал І.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,
з участю секретаряМариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування запису

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування запису. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в рамках забезпечення позову по цивільній справі №753/7530/17 Дарницьким районним судом м. Києва було накладено арешт на нерухоме майно, а саме будівлю корівника площею 788,7 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 . Проте, в подальшому позивач дізнався, що 26.06.2018 року о 09 год. 19 хв. 21 сек. до вказаного реєстру було внесено запис про припинення обтяження (арешту) на майно: будівлю корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18. Вказаний запис, згідно реєстру, був внесений посадовою особою Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бойницькою Ольгою Анатоліївною. Позивач, вважає такі дії протиправними, оскільки рішення суду не виконано, ухвал щодо зняття обтяження з нерухомого майна судом винесено не було, рішення суду не виконано, проте в результаті скасування запису обтяження на нерухоме майно останнє було перереєстровано на іншу особу, що потягло за собою невиконання рішення суду та протиправне відчуження майна. Тому, позивач звернувся з вказаним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області, про скасування запису задоволено. Скасовано запис від 26.06.2018 року внесений під іменем Бойницької Ольги Анатоліївни (Вугледарський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області) про припинення обтяження на майно: будівлю корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За рахунок бюджетних асигнувань Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Вугледарський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким закрити провадження і справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. При цьому, зазначає, що невідома особа здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, яке і призвело до незаконного знаття арешту з нерухомого майна, вилучення вказаного запису з державного реєстру є предметом доказування у кримінальному провадженні. Вказує, що документи відносно гр. ОСОБА_2 на примусовому виконанні у Вугледарського міського відділу ДВС не перебували. Вважає, що між сторонами на час відкриття провадження був відсутній спір.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження сторонам було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

12.10.2020 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , поданий представником - ОСОБА_3 , згідно якого просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що у зв`язку з допущеним відповідачем несанкціонованим доступом до бази даних були порушені права позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2017 року ОСОБА_1 , звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів в розмірі 368 460 грн. 60 коп. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2017 року по справі №753/7530/17, з метою забезпечення позову, було накладено арешт на будівлю корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на праві власності (а.с. 8-9).

15.08.2017 року державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Коломієць Є.Ю., на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2017 року у справі №753/7530/17, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було внесено запис про обтяження: 22022853, арешт нерухомого майна: будівля корівника площею 788,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Особа, майно якої обтяжувалось: ОСОБА_2 . Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2017 року у справі №753/7530/17 було частково задоволено позов до ОСОБА_2 та вирішено стягнути на користь позивача грошові кошти у розмірі 368 097, 01 грн. та судові витрати (а.с. 12-14). Рішення не було скасовано та набрало законної сили.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Додаток №4) встановлено, що 26.06.2018 року о 09 год. 19 хв. 21 сек. до вказаного реєстру було внесено запис про припинення обтяження (арешту) на майно: будівлю корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належне ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18. Вказаний запис був внесений посадовою особою Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бойницькою Ольгою Анатоліївною (а.с. 15-29).

Згідно відповідей Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 03.04.3019 року, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.04.2019 року, Міністерства юстиції України від 23.04.2019 року встановлено наступні обставини: Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, на виконання доручення департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.01.2019 року, утворено комісію з проведення службового розслідування за фактом припинення обтяження нерухомого майна; Вугледарським відділом поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області до реєстру досудових розслідувань внесено відомості про порушення кримінального провадження №0000266 на підставі заяви ОСОБА_4 ; листом Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНВП в Донецькій області повідомлено про проведення експертизи операційних систем двох комп`ютерів; спеціалістом Донецького управління кіберполіції 14.01.2019 року здійснено огляд комп`ютерної техніки Вугледарського відділу ДВС. Під час огляду встановлено, що невідома особа здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, яке і призвело до незаконного зняття арешту з нерухомого майна; службове розслідування відносно ОСОБА_4 припинено (а.с. 30-35).

Незаконні дії щодо зняття обтяжень з нерухомого майна призвели до того, що 26.06.2018 року о 14 год. 58 хв. 22 сек. було здійснено перереєстрацію права власності на нерухоме майно: будівля корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 на іншу особу, а саме: ОСОБА_5 . Вказане відображається в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.36-37). При цьому, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2017 року у справі №753/7530/17 (на забезпечення виконання якого було встановлено обтяження) за яким було вирішено стягнути на користь позивача з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 368 097 грн. останнім досі виконано не було.

Запис про припинення обтяження (арешту) на майно: будівлю корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду справи судом першої інстанції не було скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зняття обтяження було незаконним та здійснено всупереч існуючим нормам чинного законодавства України. Відповідач не вчинив жодних дій, щодо скасування вчиненого запису про припинення обтяження, а тому, запис повинен бути скасований в судовому порядку.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1. ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється державним реєстратором, яким у відповідності до п.3 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є також і державний виконавець.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру (при цьому, суд звертає увагу на те, що за змістом положень Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 №15 «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру», чинного станом на кінець 2008 року, Державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування земельною ділянкою) та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

4) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

5) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

6) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державний реєстратор при внесенні записів до державного реєстру, здійснює перевірку наданих документів та використовує відомості інших державних реєстрів.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Тому, вірним є висновок, що для вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо майна, необхідною умовою є першочергове звернення з відповідною заявою до державного реєстратора.

Відповідно ч.2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Запис про припинення обтяження (арешту) на майно: будівлю корівника площею 788,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було внесено без будь-яких письмових звернень до державного реєстратора або державного виконавця, тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані дії є неправомірними, запис є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено характер спірних правовідносин сторін, а позивачем обраний належний спосіб захисту.

Враховуючи, що запис про припинення обтяження (арешту) на майно був внесений невстановленою особою, проте під доступом посадовоїособи Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, яка зобов`язана була забезпечити захист від несанкціонованого доступу, внаслідок чого було порушено права позивача, тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про необхідність скасування вказаного незаконного запису.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на відсутність спору між сторонами та висновки Верховного Суду, оскільки вони стосуються відмінних правовідносин та не можуть бути застосовані при даних обставинах встановлених судом.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

А.С. Сержанюк