УХВАЛА

16 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 748/2551/19

провадження № 61-16159ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Концерн «Військторгсервіс», про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 , Генерального директора Концерну «Військторгсервіс», на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену громадянином ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , Генерального директора Концерну «Військторгсервіс», у зверненні

від ІНФОРМАЦІЯ_1 адресованого на ім`я Президента України

ОСОБА_3 , зокрема наступні твердження:

-«Куди далі від попередників пішов нинішній керівник пан ОСОБА_1 він як і всі керівники до нього спочатку роздавав погодження на оренду об`єктів нерухомості, а потім починав головну аферу, тобто починав шантажувати підприємців якщо не будуть домовлятися з ним на його умовах він почне процедуру повернення майна, об`єктів нерухомості, до Концерну, нібито для великих та амбітних цілей займатися власною господарською діяльністю...».

Зобов`язано ОСОБА_2 , спростувати поширену у зверненні від ІНФОРМАЦІЯ_1 адресованого на ім`я Президента України ОСОБА_3, недостовірну інформацію відносно ОСОБА_1 , Генерального директора Концерн «Військторгсервіс», шляхом направлення протягом 10 днів з часу набрання чинності рішенням суду, на адресу Президента України

ОСОБА_3 листа, в якому повідомити Президента України, що інформація, розповсюджена в зверненні від ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_1 , Генерального директор Концерну «Військторгсервіс», а саме:

-«Куди далі від попередників пішов нинішній керівник пан ОСОБА_1 він як і всі керівники до нього спочатку роздавав погодження на оренду об`єктів нерухомості, а потім починав головну аферу, тобто починав шантажувати підприємців якщо не будуть домовлятися з ним на його умовах він почне процедуру повернення майна, об`єктів нерухомості, до Концерну, нібито для великих та амбітних цілей займатися власною господарською діяльністю...», є недостовірно та такою, що не відповідає дійсності.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2020 року скасовано в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до його гідності, честі та недоторканність ділової репутації, інформації, розповсюдженої ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , а також в частині стягнення судового збору і відмовлено в задоволенні вказаних вимог.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Як на підставу касаційного оскарження заявник узагальнено посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення Верховним Судом.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Виходячи з вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, та враховуючи те, що

ОСОБА_1 не наведено жодних підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що не дає змоги Верховному Суду оцінити його майновий стан, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до суду у жовтні 2019 року з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, в якому заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, та одну позовну вимогу майнового характеру - відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 6 915,60 грн ((((1 921,00 грн х 0,4) х 2) + (100 000,00 грн х 1,5 %, але не менше 1 921,00 грн)) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходу бюджету 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанняОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 грудня

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська