ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7930/20 Справа № 202/4201/20 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О.М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету про поновлення на роботі, стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу, визнання недійсним контракту та визнання недійсною оферту у вигляді контракту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виправлення описки в рішенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2020 року. В обґрунтування заяви позивач зазначила, що у мотивувальній частині рішення від 19 грудня 2006 року у частині встановлених судом обставин містяться дві описки, які порушують причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними об`єктами, а саме зазначено: «згідно заяви від 06.12.1994 р. (а. с. 36) та на підставі рішення кафедри від 05.12.1994 р.» замість правильного «на підставі рішення кафедри від 05.12.1994 р. та заяви ОСОБА_1 від 06.12.1994 р»; «згідно заяви від 01.12.1999 р. (а.с. 38) та на підставі рішення кафедри від 11.11.1999р.» замість правильного «на підставі рішення кафедри від 11.11.1999 р. та заяви ОСОБА_1 від 01.12.1999 р. ...». Враховуючи наведене, просила виправити зазначені описки в мотивувальній частині рішення суду від 19.12.2006 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що зазначені, на думку ОСОБА_1 , неточності в рішенні суду, не є описками у розумінні вимог ст.269 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та виправити описку в рішенні суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що описки, допущені у рішенні суду, не є описками.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2006 року, суд першої інстанції виходив з того, що порушене заявником у заяві питання щодо виправлення описки у рішенні, не є помилкою чи опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення.

У пункті 19 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

ОСОБА_1 просила виправити описки у судовому рішенні від 2006 року, а саме: у частині встановлених судом обставин містяться дві описки, які порушують причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними об`єктами, а саме зазначено: «згідно заяви від 06.12.1994 р. (а. с. 36) та на підставі рішення кафедри від 05.1.21994 р.» замість правильного «на підставі рішення кафедри від 05.12.1994 р. та заяви ОСОБА_1 від 06.12.1994 р»; «згідно заяви від 01.12.1999 р. (а.с. 38) та на підставі рішення кафедри від 11.11.1999р.» замість правильного «на підставі рішення кафедри від 11.11.1999 р. та заяви ОСОБА_1 від 01.12.1999 р. ...». Враховуючи наведене, просила виправити зазначені описки в мотивувальній частині рішення суду від 19.12.2006 року.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2006 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2007 року рішення суду в частині відмови в поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Ухвалою Верховного Суду України від 06 серпня 2008 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2007 року в частині вирішення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу скасовано, а рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2006 року в цій частині залишено в силі.

Тобто рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2006 року у встановленому законом порядку набрало законної сили.

На підставі наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при ухваленні у справі вище вказаного рішення не було допущено описок (написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків) чи арифметичних помилок, які мають істотний характер, оскільки зазначене рішення було ухвалено судом на підставі поданої позовної заяви та наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо істотності допущених у рішенні описок не знайшли свого підтвердження, тому не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко