Справа № 472/1152/20
Провадження №2/472/431/20
У х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
26 жовтня 2020 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі,
23 жовтня 2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 -VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Позивачі зазначають в позові, що дана заява є позовною заявою немайнового характеру.
Суд не може погодитись з даним твердженням, виходячи з наступного.
Відповідно до абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених ст. 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.
Відповідно до п. 16 вищевказаної Постанови розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Відповідно до п.п. е п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК (2768-14), володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви предметом позову є частини 4 земельних ділянок, які позивачі просять виділити їм в натурі по 1/3 для кожного. А отже, ці земельні ділянки підлягають вартісній оцінці.
Тому, даний позов є позовом майнового характеру, судовий збір за який сплачується відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, позивачам необхідно провести нормативно-грошову оцінку спірних земельних ділянок, вирахувати ціну позову відповідно до заявлених вимог, та сплатити судовий збір відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
До позовної заяви позивачі додають схеми поділу спірних земельних діляник, які розроблені ФОП ОСОБА_4 , однак не додають документів, які б підтверджували, що ФОП ОСОБА_4 має право розробляти такі схеми.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
При вирішенні земельних спорів, коли сторони хочуть оформити право власності на частки земельної ділянки виникає необхідність в проведенні земельно-технічної експертизи поділу земельної ділянки, оскільки суду необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Однак, до позовної заяви позивачі не додають висновку експертного дослідження щодо поділу спірних земельних ділянок, та не надають клопотання про призначення земельно-технічної експертизи судом.
Крім того, позивач ОСОБА_1 підписав позовну заяву на підставі довіреності за позивача ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Дана справа не відноситься до спорів, що виникають з трудових відносин, а також до малозначних справ.
Про те, що дана справа є малозначною та її слід розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява інформації не містить.
Зазначені недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою.
У відповідності зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі залишити без руху і надати строк для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачами ухвали суду.
Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання даної ухвали суду у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та її буде повернуто позивачам.
Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко