Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
394/679/20
У Х В А Л А
п р о п о в е р н е н н я п о з о в н о ї з а я в и
10 листопада 2020 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області: Запорожець О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було залишено без руху та надано строк п`ять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків зазначених в ухвалі.
Зокрема в ухвалі було звернуто увагу на те, що з метою отримання персоніфікованих даних на відповідача (місця його реєстрації) у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею було направлено запит до Уманської міської ради Черкаської області. Відповідно до отриманої інформації станом на 09.09.2020 року в реєстрі територіальної громади м. Умань відсутня інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана обставина позбавить в майбутньому суд викликати в судове засідання відповідача, створить умови тривалого розгляду справи, що в розрізі ст. 210 ЦПК України (строки розгляду справи) є не припустимим.
У відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивачка надіслала суду заяву, проте недоліків вказаних в ухвалі Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2020 року не усунула.
Суд зауважує наступне.
В розумінні ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Главою 2 ЦПК України визначена цивільна юрисдикція - які права і свободи чи законні інтереси можуть захищатися лише у судах цивільної юрисдикції, інстанційна юрисдикція - який обсяг повноважень та які категорії цивільних справ підсудні певним судовим інстанціям та територіальна юрисдикція - яка розмежовує компетенцію по розгляду цивільних справ між судами однієї і тієї ж ланки судової системи (її можна поділити на загальну, територіальну та альтернативну) .
В ч. 1 ст. 27 ЦПК України чітко закріплено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Зазначена стаття персоніфікує суди щодо розгляду справ, визначає, який конкретно суд може розглянути конкретну справу у першій інстанції.
У статті йдеться мова, що позов з метою захисту порушених, прав, свобод та законних інтересів подається до суду за зареєстрованим їх місцем проживання або перебування, в даному випадку законодавець оперує двома поняттями щодо визначення підсудності, а саме «зареєстроване місце проживання» та «зареєстроване місце перебування».
Дефініція зазначених понять дана у Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» так, під місцем перебування розуміється - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; під місцем проживання розуміється - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Тобто з даних норм процесуального та матеріального права слідує, що позивач при зверненні до суду повинен зазначити одне із місць знаходження відповідача, а не перекладати цей обов`язок на суд.
Крім того у ч. 2 ст. 28 ЦПК України визначена альтернативна підсудність справ за вибором позивача, зокрема позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
На підтвердження зазначених у вказаній нормі процесуального права об`єктивних обставин звернення до суду не надано жодних документів, а саме, що на її утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
Згідно з положеннями ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Після виконання положень частин 6 та 8 ст. 187 ЦПК України, враховуючи положення ч. 10 зазначеної статті - якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування особи) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.
Тобто з цього слідує, що тільки при сукупності відповідних процесуальних дій суд робить виклик особи шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
На даний час жоден із суддів Новоархангельського районного суду не має доступу до Єдиного державного демографічного реєстру, і тому одна із дій випадає із ланцюжка процедурних питань, які вирішуються судом при відкритті провадження, що в свою чергу унеможливлює опублікування оголошення.
Крім того відповідно до розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, а саме пунктів 15, 15.8, 15.15 - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду; Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Зазначенні в даній ухвалі обставини зумовили суд залишити поданий позивачем позов без руху.
Відповідно до положень ч. 3 ст. ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
А тому враховуючи наведене та зазначені положення норми процесуального суд приходить до висновку, вважати заяву неподаною та повернути її позивачці, оскільки не були виконанні вимоги викладенні в ухвалі від 22.09.2020 року.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 27, 175, 185, 258, 259, 260, ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати не поданою та повернути позивачці.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Копію ухвали негайно направити позивачці.
Ухвала може бути оскаржена через Новоархангельський районний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: