Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2272/20
Провадження № 2-п/711/42/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.

за участю представника

заявника адвоката Орленка В.В.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи

адвоката Весеньова Є.В.

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 по справі № 711/2272/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 по справі № 711/2272/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Свою заяву обгрунтовує тим, що судове рішення, про перегляд якого він заявляє, отримано ним засобами поштового зв`язку 16.07.2020.

До того ж, зауважив, що суд жодним чином не повідомив його, як відповідача, про існування відкритого провадження у суді за позовом ОСОБА_2 до нього, так і про місце, дату та час судових засідань, при тому, що суду було відомо адресу його місця проживання, як і, власне, позивачці ОСОБА_2 . Так, ОСОБА_1 переконує, що про календарні дати проведення судових засідань по справі № 711/2272/20, як і про дату ухвалення судом заочного рішення (12.06.2020) йому відомо не було, у матеріалах справи відсутні зворотні поштові повідомлення про вручення особисто йому кореспонденції. Вказує, що не міг подати заперечення на позов та надати відповідні пояснення під час розгляду справи по суті.

Таким чином, вказує, що його причини неприбуття були поважними, що свідчить про наявність підстав для скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 у справі № 711/2272/20.

Крім того, зазначив, що із вказаним заочним рішенням він не погоджується, оскільки обставини справи встановлено судом не у повному обсязі, а також, на його думку, порушено норми законодавства, які регулюють питання щодо можливості ухвалення заочного рішення, а тому вважає, що дане рішення повинно бути скасоване та переглянуте в загальному порядку.

Так, звернув увагу, що ні на момент звернення до суду, ні на даний час позивачем не створюються перешкоди у користуванні майном відповідача - така підстава звернення до суду є надуманою, не відповідає дійсності, і на думку відповідача спрямована на створення хибного уявлення у сторонніх осіб про, начебто, вчинення відповідачем протиправних дій.

До позовної заяви та матеріалів цивільної справи не долучено жодного доказу та не підтверджується факт створення відповідачем перешкод у користуванні майном позивача, оскільки таких доказів не існує фізично, так як жодних перешкод з боку відповідача не чинилося.

Також, до матеріалів справи приєднано копію пропозиції про укладення мирової угоди та фіскальний чек від 12.03.2020 з відділення зв`язку про оплату відправлення рекомендованого листа. Однак інформації про вкладення до зазначеного листа (окрема опису вкладення) у розпорядження суду не було надано. Вказане дозволяє зробити висновок про відсутність доказів, що на адресу відповідача направлялася саме пропозиція про укладення мирової угоди, копію якої надано у розпорядження суду.

Крім того, зазначає, що позовна заява ОСОБА_2 , до якої долучено вказані вище документи, надійшла на адресу суду 23.03.2020 - про що свідчить звіт автоматизованого розподілу справ. При цьому, відповідно до інформації з сайту «Укрпошти» у розділі пошуку поштових відправлень за № 117 (який зазначений на фіскальному чекові), станом на 23.03.2020 відвідне поштове відправлення перебувало у точці видачі/доставки, а 15.04.2020 (тобто, вже після відкриття провадження у справі) було повернуто та вручене відправникові.

Все наведене вище у своїй сукупності свідчить про відсутність як спору між сторонами (тобто відсутність передбачених законом підстав для звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки не було самого факту порушення таких прав), так і про відсутність доказів про порушення прав з боку відповідача.

До того ж, внаслідок розгляду справи за його відсутності, судом першої інстанції не було отримано інформації про його особу, зокрема, що він являється особою з інвалідністю 2-ї групи, а тому у відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - звільнений від сплати судового збору.

За вказаних обставин рішення суду про стягнення з нього судового збору на користь ОСОБА_2 не грунтується на вимогах Закону.

На підставі зазначеного вище, просить суд: поновити строк на оскарження рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 у справі № 711/2272/20; скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 у справі № 711/2272/20 і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання за участі сторін.

Ухвалою суду від 25.09.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Заяву про перегляд заочного рішення суду прийнято та призначено до судового розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Орленко В.В. просив задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 у справі № 711/2272 на підставі обгрунтування, що наведене у заяві та з урахуванням доказів, які додані до неї. Крім того, зазначив, що розгляд справи відбувся без участі відповідача, чим порушено принцип змагальності сторін. У позовній заяві позивачкою не зазначено про те, що відповідач чинить їй будь-які перешкоди у користуванні майном, а також не підтверджено належними доказами того факту, що позивачка направляла на адресу відповідача пропозицію про мирне врегулювання спору.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи свого представника та додатково пояснив, що його дядько, якого він доглядав, заповів йому житловий будинок АДРЕСА_1 . У свій час, на хвіртці вказаного вище домоволодіння вийшов з ладу замок, який він полагодив. Від хвіртки наявний лише один ключ, який знаходиться у нього. У ОСОБА_2 , яка є його сестрою, ключа від хвіртки немає, а є лише від будинку. Також зазначив, що після отримання рішення суду по цій справі (16.07.2020) він не надав цього ключа ОСОБА_2 і на даний час його надати не готовий. Вважає, що лише він має право користуватися будинковолодінням.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи (позивачки) ОСОБА_2 адвокат Весеньов Є.В. заперечував проти задоволення цієї заяви, у зв`язку з відсутністю підстав для скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 у справі № 711/2272/20. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_1 мешкає за вказаною у позовній заяві адресою, але повісток про виклик до суду не отримував. Вважає, що відповідач повідомлявся судом про судові засіданні у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_1 проявив неналежну процесуальну поведінку та не повідомив суд про поважність причин своєї неявки. Крім того, звернув увагу суду на те, що хвіртка від спірного домоволодіння на даний час зачинена і доступу до двору та будинковолодіння немає. ОСОБА_1 стверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить лише йому, хоча це спростовується доказами, які наявні у матеріалах цієї цивільної справи. До того ж, навіть після отримання судового рішення від 12.06.2020 у справі № 711/2272/20, ОСОБА_1 не вчинив ніяких дій щодо мирного врегулювання спору. На пропозицію ОСОБА_2 щодо мирного врегулювання спору він ніяк не відреагував. Навіть у цьому судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив той факт, що ключ від хвіртки до спірного домоволодіння він позивачці не надав.

У судовому засідання позивачка ОСОБА_2 підтримала доводи свого представника та заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 у справі № 711/2272/20. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 на цей час не надав їй ключів ні від хвіртки, ні від самого будинку АДРЕСА_1 , а отже, вона не може користуватися своєю власністю.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи № 711/2272/20, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення за таких підстав:

як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 27.03.2020 ОСОБА_2 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні власністю (будинковолодінням), а саме: житловим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою, площею 0,0999 га, к/н :02:078:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання дублікатів ключів та вільного доступу до вказаного будинковолодіння. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 03.04.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам було встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали (а.с. 21).

До того ж, 06.04.2020 судом здійснено запити до органів місцевого самоврядування щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).

06.05.2020 до суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що по зазначеній вище адресі у відділі реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, - відсутня картотека (а.с. 26).

20.05.2020 судом здійснено запит до відділу ведення Державного реєстру виборців Придніпровського району м. Черкаси з метою встановлення місця проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56). На цей запит надано відповідь № 42/24.5-14 від 20.05.2020, з якої вбачається, що за інформацією, яка міститься у базі Державного реєстру виборців, - персональні дані, які визначають місце та умови голосування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - АДРЕСА_3 (а.с. 57).

Відповідачеві ОСОБА_1 17.04.2020 направлено за адресою: АДРЕСА_2 : ухвалу про відкриття провадження по справі від 03.04.2020, позовну заяву з додатками, пам`ятку про права та обов`язки учасника справи, а також судову повістку про виклик до суду у судове засідання на 19.05.2020 (а.с. 25). Вказане поштове відправлення повернулося до суду не отриманим з відміткою «за відсутністю адресата», про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення рекомендованого поштового відправлення ШКІ - 581 (а.с. 48).

Слід зазначити, що у своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник вказує адресу свого проживання саме: АДРЕСА_2 , яка вказана і у позовній заяві, і за якою йому судом направлялись всі процесуальні документи по справі.

Крім того, судом здійснено виклик відповідача в судові засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідно до положень ч. 10 ст. 187 ЦПК України (а.с. 50).

19.05.2020 у судове засідання сторони не з`явились, зокрема, відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про поважність причин неявки не повідомив. Також, він не скористався правом та не подав відзив на позов та докази в обґрунтування своєї позиції, враховуючи строки, визначені в ухвалі про відкриття провадження по справі від 03.04.2020.

З-за неявки у судове засідання сторін, розгляд справи відкладено на 12.06.2020, про що учасники справи повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 53-55).

При цьому, судова повістка направлялася на поштову адресу відповідача ОСОБА_1 .

Вказане поштове відправлення повернулося до суду не отриманим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення рекомендованого поштового відправлення ШКІ - 115 (а.с. 58).

Суд також звертає увагу на норми ч. 3 ст. 131 ЦПК України, якими передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

За дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку і не повідомив суду про поважність причин своєї неявки, як і не повідомив про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), хоча це також є його обов`язком.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 судом належним чином, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 128 ч.5, ч.8 п.4, 130 ч.ч.1-4, 187 ч.10, 223 ЦПК України неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, а тому, враховуючи норми ст.ст. 280-281, 223 ч.4 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів, за відсутності відзиву на позов та зі згоди позивача, про що зазначено у заяві представника від 12.06.2020 (а.с.59) і постановив заочне рішення.

Заочним рішенням від 12.06.2020 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Вирішено:

-зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усунути перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користуванні власністю (будинковолодінням), а саме,- житловим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою, площею 0,0999га, к/н :02:078:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом надання дублікатів ключів та вільного доступу до вказаного будинковолодіння;

-стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 62-65).

Судове рішення направлено відповідачеві ОСОБА_1 рекомендованим листом 05.07.2020 за вих. № 711/2272/20/11052/2020 на єдину відому суду адресу (а.с. 68), який отримано особисто ОСОБА_1 16.07.2020, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ 020 (а.с. 72). До того ж, ОСОБА_1 27.07.2020 ознайомився з письмовими матеріалами справи № 711/2270/20, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна розписка (а.с. 69).

Крім того, судом враховані висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17-ц, у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 369/2744/15-ц.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем в конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи судом першої інстанції при вирішенні спору. При цьому, ОСОБА_1 не скористався правом подати відзив на позов та брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представника. Не повідомляв про місце свого перебування/знаходження, засоби зв`язку, незважаючи на обов`язок, що передбачений нормами ЦПК України.

Крім того, відповідач мав можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі від 03.04.2020. Судом першої інстанції були вчинені всі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи, про всі судові засідання та про судові рішення.

Отже, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником та його представником обставини про не повідомлення про судові засідання не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а навпаки, спростовуються відповідними матеріалами, які є дослідженими. Крім того, заявником жодним чином не наведено обставин та не обгрунтовано поважність причин неподання ним відзиву на позовну заяву і доказів. Сам по собі факт незгоди ОСОБА_1 із наявністю, як вказує, між сторонами спору щодо нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , є безпідставним, оскільки предметом спору за позовом ОСОБА_2 є спірні правовідносини щодо протиправної поведінки відповідача з приводу користування певним майном.

Посилання на те, що, начебто, він не чинить позивачці перешкод у доступі до домоволодіння та земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставними та необгрунтованими, оскільки навіть у судовому засіданні він відмовився надати позивачці комплект ключів від хвіртки зазначеного вище домоволодіння.

Слід також зазначити, що й інші наведені відповідачем у вказаній заяві про скасування заочного рішення та його представником у судовому засіданні обставини для скасування заочного рішення, не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення і не дають підстав для його скасування.

Таким чином, доводи заявника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, заявник та його представник не вмотивували усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення, а тому підстав для скасування заочного рішення від 12.06.2020 немає і у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 128, 223, 280, 281, 268, 287, 288 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 по справі №711/2272/20, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 04.11.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька