З а о ч н е р і ш е н н я
16 листопада 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі - Славич Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась 16.12.2019 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 , який є її сином та зареєстрований в будинку, що належить їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 , вже тривалий час проживає в Російській Федерації, не сплачує комунальні послуги за житловий будинок, а тому втратив право користування цим житловим приміщенням, однак самостійно знятися з реєстрації відмовляється, тому ОСОБА_3 вимушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином судовими повістками, які повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 22.01.2020 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25587191 від 16.03.2010 року.
Згідно домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 в належному позивачці будинку зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 06.11.2019 року, відповідач ОСОБА_2 не мешкає за зазначеною вище адресою з 01.01.2015 року по 06.11.2019 року. Також в матеріалах справи є копія паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , згідно якого він прописаний за адресою: АДРЕСА_2 .
На даний час позивачка ОСОБА_1 бажає повноцінно розпоряджатися своєю власністю, оформити субсидії на сплату комунальних послуг, проте наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2 у її будинку, який належить їй на праві приватної власності створює для неї незручності та порушує її право як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном. Комунальні послуги відповідач не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, його речі у будинку відсутні, він мешкає за іншою адресою з 01 січня 2015 року.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР,стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно зст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.
В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки судом достеменно встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає у спірному будинку, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка самостійно несе тягар утримання майна.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
У зв`язку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, ст.ст. 12, 13, 128, 223, 247, 263, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя :