Справа № 351/1706/20
Номер провадження №2/351/679/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради Заболотівської ОТГ про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до Борщівської сільської ради Заболотівської ОТГ про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належав житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини спірного будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом стали чоловік померлої - ОСОБА_2 та позивачка по справі, донька померлої, ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті батька ОСОБА_2 , спадкоємцем за заповітом стала позивачка. Інших спадкоємців немає.

Однак в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будиноковолодіння, державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідач, представник Борщівської сільської ради, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 29.09.2020 р. №1009/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991р. у колгоспному дворі в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1936 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , 1941 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки від 29.09.2020 р. №1010/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в господарстві АДРЕСА_1 , були зареєстровані: чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_1 , 1966 р.н., онук ОСОБА_4 , 1990 р.н.

З довідки від 29.09.2020 р. №1011/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в господарстві АДРЕСА_1 , були зареєстровані: донька ОСОБА_1 , 1966 р.н., онук ОСОБА_4 , 1990 р.н.

З довідки від 22.09.2020 р. № 1197/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною контрою, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживав в АДРЕСА_1 , спадкоємцем за заповітом є донька померлого ОСОБА_1 , 1966 р.н., жителька с. Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , 1966 р.н., жительці с.Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

З довідки від 30.10.2020 р. № 1444/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною контрою, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала в АДРЕСА_1 , спадкоємцем за законом є донька померлої ОСОБА_1 , 1966 р.н., жителька с. Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту від 10.01.2018 р., посвідченого секретарем Борщівської сільської ради, ОСОБА_2 заповів все своє майно на користь доньки ОСОБА_1 .

З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський