Справа № 190/1265/20
Провадження №2/190/565/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Сазанової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саксаганської об`єднаної територіальної громади П`ятихатського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Саксаганської об`єднаної територіальної громади П`ятихатського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер :02:018:0007, площею 7,0768, що розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. Своєю спадщиною покійна розпорядилась посвідчивши заповіт на користь ОСОБА_1 . У строк, визначений законом, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в оформленні спадщини їй відмовили, оскільки основним документом для оформлення спадщини є оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Оригінал державного акту на право власності у ОСОБА_1 відсутній, тому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії та рекомендував звернутись до суду. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:018:0007, площею 7,0768, що розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, та залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 05.10.2020р. в даній справі відкрито провадження, визначено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

28 жовтня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач - Саксаганська сільська рада П`ятихатського району Дніпропетровської області про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, свого представника для прийняття участі в розгляді справи, до суду не направив, своїм правом надання відзиву не скористався, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис про смерть №34 від 23.08.2019 року (а.с.7) .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 7,0768, що розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, та належало померлій ОСОБА_2 на підставі копії державного акту серії Р1-№123809 (а.с.11).

Згідно заповіту посвідченого секретарем Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області 24.09.2009 року, ОСОБА_2 заповіла усе своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).

При зверненні до нотаріуса, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не надано документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, (а.с.35).

Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №58438660 від 22.11. 2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, (а.с.31).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №183/2019 спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області №1312 від 14.11.19 р., ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 ; проживала одна.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно ч. 1 ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1 ст. 68 Закону України "Про нотаріат").

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку та йому необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку, але через їх відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку (пай).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 7,0768, що розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно ст. ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10,12, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Саксаганської об`єднаної територіальної громади П`ятихатського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:018:0007, площею 7,0768, що розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.11.2020 р.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Саксаганська об`єднана територіальна громада П`ятихатського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради, місцезнаходження вул.Центральна,14 с.Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, .

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева