У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 686/13976/16-ц

провадження № 61-14615 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - начальник Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_2, на дії державного виконавця,

В с т а н о в и в:

Уберезні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову начальника Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) ОСОБА_2. від 11 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 59307283.

Даною постановою скасовано постанови: про закінчення виконавчого провадження № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення арешту на кошти боржника винесену в межах виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору № 59951392 від 05 вересня 2019 року; про відкриття виконавчого провадження № 59951392 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення штрафу на боржника, а також цією постановою зобов`язано державного виконавця: звернутися до суду з поданням про роз`яснення судового рішення в строк до 17 лютого 2020 року та винести постанову про зняття арешту з коштів боржника у строк до 14 лютого 2020 року.

Скарга мотивована тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року, ОСОБА_1 виселено з кімнати АДРЕСА_1 . Дане рішення фактично було виконано 24 лютого 2017 року.

Однак, постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року скасовано, а відповідну справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому позов у даній справі ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2018 року залишено без розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року здійснено поворот виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року про виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 , шляхом вселення її в кімнату АДРЕСА_1 . На виконання даної ухвали, 04 червня 2019 року судом видано виконавчий лист № 686/13976/16-ц.

Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Герасимова А. А. відкрито виконавче провадження № 59951392 та 01 серпня 2019 року рішення суду було фактично виконано та вселено ОСОБА_1 в кімнату АДРЕСА_1 .

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 686/21643/19 визнано незаконними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо вселення 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 в кімнату АДРЕСА_1 , які оформлені Актом державного виконавця від 01 серпня 2019 року про примусове виконання виконавчого листа № 686/13976/16-ц виданого 04 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області.

На підставі зазначеної постанови суду апеляційної інстанції, начальник Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) ОСОБА_2. (далі - ОСОБА_2 ) виніс оскаржувану постанову.

Однак, заявник вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 не врахував, що виконавче провадження закінчено, постанову про закінчення виконавчого провадження суд не скасовував та ОСОБА_1 вселена у відповідну кімнату, а тому рішення суду фактично виконано; натомість рішення суду про виселення ОСОБА_1 відсутнє. У зв`язку із цим, заявник просила скасувати постанову начальника Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) ОСОБА_2. від 11 лютого 2020 року, винесену у виконавчому провадженні № 59307283.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - начальник Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) ОСОБА_2., на дії державного виконавця,

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року залишено без змін.

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що приймаючи оскаржувану постанову ОСОБА_2 не врахував, що виконавче провадження закінчено та відповідно суд не скасовував постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім цього, заявник також зазначає, що постановою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 686/21643/19, що свідчить про відсутність у ОСОБА_2 правових підстав для прийняття відповідної постанови.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 жовтня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу від 28 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції в постанові від 17 вересня 2020 року, виходив із того, що при винесенні оскаржуваної постанови від 11 лютого 2020 року, ОСОБА_2 діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленими судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів.

Як установлено судами попередніх інстанцій, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року, ОСОБА_1 виселено з кімнати АДРЕСА_1 . Дане рішення фактично було виконано 24 лютого 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року скасовано, а відповідну справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Однак, в подальшому відповідний позов у даній справі ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2018 року залишено без розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року здійснено поворот виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року про виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 , шляхом вселення її в кімнату АДРЕСА_1 . На виконання даної ухвали, 04 червня 2019 року судом виданий виконавчий документ (лист) № 686/13976/16-ц.

Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Герасимова А. А. відкрито виконавче провадження № 59951392 та 01 серпня 2019 року рішення суду було фактично виконано та вселено ОСОБА_1 в кімнату АДРЕСА_1 .

12 серпня 2019 року виконавче провадження № 59951392 закрито на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 686/21643/19 визнано незаконними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо вселення 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 в кімнату АДРЕСА_1 , які оформлені актом державного виконавця від 01 серпня 2019 року про примусове виконання виконавчого листа № 686/13976/16-ц виданого 04 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області.

Відповідно до даної постанови суду, начальник Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮУ (м. Хмельницький) ОСОБА_2. 11 лютого 2020 року виніс оскаржувану постанову, якою скасовано постанови: про закінчення виконавчого провадження № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення арешту на кошти боржника винесену в межах виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору № 59951392 від 05 вересня 2019 року; про відкриття виконавчого провадження № 59951392 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59307283 від 12 серпня 2019 року; про накладення штрафу на боржника; зобов`язано державного виконавця: звернутися до суду з поданням про роз`яснення судового рішення в строк до 17 лютого 2020 року; винести постанову про зняття арешту з коштів боржника у строк до 14 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

У частині першій статті 13 Закону встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини першої та другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У частині третій статті 74 Закону визначено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, судами обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_2 , враховуючи постанову суду від 26 грудня 2019 року в справі № 686/21643/19, а також вимоги статті 74 Закону, встановив порушення державним виконавцем законодавства при виконанні виконавчого документа № 686/13976/16-ц виданого 04 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області та з метою усунення відповідних порушень прийняв оскаржувану постанову від 11 лютого 2020 року.

Тобто, ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови 11 лютого 2020 року діяв в межах своїх повноважень та згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У зв`язку із вищезазначеним, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року.

Колегія суддів критичної оцінює доводи касаційної скарги щодо того, що Верховним Судом 28 квітня 2020 року скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року в справі № 686/21643/19, а тому наразі відсутнє рішення суду про визнання незаконними дій державного виконавця щодо виконання виконавчого листа № 686/13976/16-ц виданого 04 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, оскільки на час винесення оскаржуваної постанови дане рішення суду було чинним. При цьому, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі № 686/21643/19 (при її новому розгляді) підтверджено постанову суду апеляційної інстанції від 26 грудня 2019 року у цій же справі.

Зазначені у касаційній скарзі інші аргументи, Верховний Суд також вважає необґрунтованими та виключно суб`єктивними судженнями заявника, оскільки вони зводяться до незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами в оскаржуваних рішеннях та яким суд апеляційної інстанції дав належну оцінку.

Із змісту касаційної скарги, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами четвертою-шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - начальник Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_2, на дії державного виконавця.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов