Справа №751/3249/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.,

при секретарях Жмаці-Каленіченко І. А., Сакун Н. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом Срібнянської селищної ради Чернігівської області до фермерського господарства «Крайагро», ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

Срібнянська селищна рада Чернігівської області звернулася до суду з позовом до фермерського господарства «Крайагро», ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок. Позовні вимоги обгрунтовує наступними обставинами.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 21.12.2018 року №25-10012/14-18-сг земельні ділянки:

- кадастровий номер :03:001:0635, площею 18,7908 га;

- кадастровий номер :03:001:0643, площею 41,2824 га;

- кадастровий номер :04:001:0628, площею 6,1033 га;

- кадастровий номер :03:001:0633, площею 34,8737 га;

- кадастровий номер :03:001:0636, площею 10,5213 га;

- кадастровий номер :03:001:0628, площею 39,3189 га;

- кадастровий номер :03:001:0634, площею 17,1012 га;

- кадастровий номер :04:001:0881, площею 24,3463 га;

- кадастровий номер :03:001:0630, площею 14,7279 га;

- кадастровий номер :03:001:0629, площею 67,0079 га;

- кадастровий номер :03:001:0632, площею 14,2425 га;

- кадастровий номер :03:001:0757, площею 5,5555 га;

- кадастровий номер :03:001:0759, площею 11,2804 га;

- кадастровий номер:03:001:0756, площею 14,8837 га;

- кадастровий номер :03:001:0755, площею 10,6827 га;

- кадастровий номер :05:001:0608, площею 14,6645 га, згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 21.12.2018 року, передані Срібнянській селищній раді у комунальну власність Срібнянської селищної об`єднаної територіальної громади Срібнянського району Чернігівської області.

Право комунальної власності на зазначені земельні ділянки до Срібнянської селищної ради, перейшло з дня підписання акту приймання-передавання 21 грудня 2018 року, та в подальшому було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При проведені чергового засідання земельної комісії Срібнянської селищної ради в січні 2020 року встановлено, що зазначені земельні ділянки були передані в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

Вказані земельні ділянки передані ОСОБА_1 на підставі наказів Головного управління Держземагенства у Чернігівській області № 25-459/14-14-02 від 18.06.2014 року, № 25-468/14-14-02 від 19.06.2014 року, №25-1358/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1362/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1360/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1359/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1361/14-14-сг від 14.08.2014 року.

На підставі вказаних наказів між Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області та гр. ОСОБА_1 17.07.2014 року були укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких із земель державної власності ОСОБА_1 надано в оренду для ведення фермерського господарства земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0635, :03:001:0643, :03:001:0633, :03:001:0636, :03:001:0628, :03:001:0634, :03:001:0630, :03:001:0629, :03:001:0632, що розташовані на території Горобіївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, з кадастровим номером :04:001:0628, розташованої на території Подільської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, з кадастровим номером :04:001:0881, розташованої на території Гурбинської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, та 01.11.2014 року були укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких із земель державної власності ОСОБА_1 надано в оренду для ведення фермерського господарства земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0757, :03:001:0759, :03:001:0756, :03:001:0755, що розташовані на території Харитонівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, з кадастровим номером :05:001:0608, розташованої на території Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області.

При розгляді клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою вказаних земельних ділянок Головне управління Держземагентства у Чернігівській області в порушення вимог ст.ст. 1, 7 Закону України «Про фермерське господарство» не провело належної перевірки та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності у нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці. Також Головне управління Держземагентства у Чернігівській області при прийнятті зазначених наказів та укладенні договорів оренди земельних ділянок не надало належної оцінки обгрунтуванню розмірів земельних ділянок, не одним масивом, що стало підгрунтям надання ОСОБА_1 права разово отримати в оренду значні площі земельних ділянок, які розташовані окремо на території п`ятьох сільських рад в різних кінцях Срібнянського району, що не тільки не суміжні між собою, а взагалі привели до виникнення конфліктних ситуацій через перешкоджання господарській діяльності іншим землекористувачам.

21.04.2015 року ОСОБА_1 було зареестровано фермерське господарство «СВІТАНОК-ОМ», ідентифікаційний код юридичної особи: 38744288, місцезнаходження юридичної особи: вул. Науменка, буд. №42, село Харкове, Талалаївський район, Чернігівська область, 17270, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 1 000280 від 21.04.2015 року.

З часу державної реєстрації ОСОБА_1 фермерського господарства обов`язки землекористувача вищевказаних земельних ділянок здійснює фермерське господарство «СВІТАНОК-ОМ», а не громадянин ОСОБА_1 , якому вони спочатку надавались саме для створення та ведення фермерського господарства. Тобто у правовідносинах користування земельними ділянками відбулася фактична заміна орендаря і з дня проведення державної реєстрації фермерського господарства обов`язки землекористувача земельних ділянок перейшли від фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи- фермерського господарства «СВІТАНОК-ОМ».

29.10.2018 року ОСОБА_1 , не маючи на меті використовувати надані йому в оренду земельні ділянки загальною площею 345,383 га, без надання згоди, без дозволу власника земель державної власності, передав їх у суборенду Фермерському господарству «Крайагро». Право суборенди 28.12.2018 року та 29.12.2018 року зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Дії із передання земельних ділянок у суборенду були здійснені ОСОБА_1 як фізичною особою, що є порушенням вимог ст. 14 Закону України "Про фермерське господарство", оскільки лише фермерське господарство, як юридична особа може передавали земельну ділянку в суборенду.

Після передання вказаних земельних ділянок в суборенду ФГ «Крайарго» та їх державної реєстрації, ОСОБА_1 , як засновником ФГ «Світанок - ОМ», розпочато ліквідацію зазначеного фермерського господарства у добровільному порядку та 21.01.2020 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи фермерського господарства «СВІТАНОК-ОМ», що підтверджує про відсутність наміру у ОСОБА_1 використовувати надані в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

Крім того, суборенда є похідним договором, а відтак, визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства в Чернігівській області про передачу ОСОБА_1 у користування (оренду) державної землі, визнання недійсними договорів оренди на об`єкт нерухомого майна, припиняє правомочність ФГ «Крайагро» щодо користування земельними ділянками на підставі договорів суборенди та дає підстави для скасування договорів суборенди від 29.10.2018 року, укладених між ОСОБА_1 та ФГ «Крайагро».

При укладенні договорів суборенди, ні ОСОБА_1 , ні ФГ «Крайагро» не отримали дозволу на укладення договорів суборенди земель державної чи комунальної форми власності в порядку та у спосіб, що визначені ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України, за спрощеною процедурою, без проведення земельних торгів (аукціону).

ОСОБА_1 не мав жодних намірів на створення та ведення фермерського господарства та використання земель за призначенням. З часу отримання земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 не вчиняв ніяких дій на орендованих земельних ділянках. Навпаки, з часу отримання земельних ділянок в оренду і в період реєстрації ФГ «Світанок-ОМ», а так само в період реєстрації ФГ «Крайагро», всі земельні ділянки по вказаних договорах оренди та суборенди оброблялися, засівалися, сільськогосподарська продукція збиралася та реалізовувалася виключно юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій», яке входить до структури управління юридичними особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Тасс-Агро». Підтвердженням вказаного факту є те, що орендну плату за користування земельними ділянками до 2019 року сплачував ОСОБА_1 через своїх представників, а в 2019 році орендну плату сплатило ТОВ «Обрій».

Всі договори оренди та суборенди містять в собі ознаки фіктивності - удаваності, були укладені з метою приховання реальних обставин, а саме використання земельних ділянок ТОВ «Обрій» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою уникнення участі в земельних торгах, визначених процедурою ст.ст. 124 та 134 Земельного кодексу України, а також з метою ухилення від сплати податків у спосіб та розмірі визначеному діючим законодавством, оскільки первісні договори оренди взагалі не містили такої істотної вимоги як орендна плата (у договорах була відсутня нормативно-грошова оцінка земельних ділянок), підтвердженням чого є п. 5 кожного Договору оренди земельної ділянки.

В 2018 році, в період реєстрації Фермерського господарства «Світанок-ОМ», єдиним засновником і власником якого був ОСОБА_1 , в порушення ст. 14 Закону України «Про оренду землі» ОСОБА_1 передав земельні ділянки в суборенду як фізична особа, хоча лише фермерське господарство, як юридична особа, може передавати земельні ділянку в суборенду.

Про відсутність наміру у ОСОБА_1 використовувати земельну ділянку для ведення фермерського господарства свідчить те, що декларації із земельного податку за 2014-2019 роки до Срібнянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_1 не подавав, а отже фактично до використання земельних ділянок не приступав. З часу реєстрації договорів оренди землі ОСОБА_1 не мав на меті ведення фермерського господарства, жодного відношення до господарської діяльності ФГ «Крайагро», окрім передачі йому землі в суборенду, не мав та не має, в родинних зв`язках з засновниками останнього не перебуває. Створивши Фермерське господарство «Світанок-ОМ», ОСОБА_1 передав земельні ділянки в суборенду іншому фермерському господарству, що свідчить як про фіктивність - удаваність первісних договорів оренди землі, так і про фіктивність ФГ «Світанок-ОМ», яке не вчиняло ніяких сільськогосподарських дій на орендованих земельних ділянках. За весь час дії договорів оренди землі ОСОБА_1 сам ніколи не сплачував орендну плату, що прямо суперечить Податковому кодексу, який вказує основний принцип виконання зобов`язання саме платником податків і будь-яке делегування інших фізичних чи юридичних осіб є нікчемним. Отже, з 2014 по 2020 роки спочатку ОСОБА_1 , а потім ФГ «Світанок-ОМ» жодного разу не сплатили земельного податку-орендної плати за користування землями державної, а потім комунальної форми власності, що свідчить як про фіктивність-удаваність договорів оренди землі, так і про реальну заборгованість зі сплати орендної плати-земельного податку.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а первісні договори у цій частині суперечать приписам чинного законодавства, оскільки в них відсутня нормативна грошова оцінка. Договори суборенди також не містять нормативної грошової оцінки, а отже в них також відсутня істотна умова - орендна плата.

Виходячи із норм Закону України «Про фермерське господарство» передача в суборенду можлива лише фермерському господарству, засновником якого є особисто людина, яка отримала право на землю, або член сім`ї. Відсутність інформації щодо наявності родинних зв`язків свідчить про укладення недійсних за законом правочинів (нікчемних правочинів), що не можуть породжувати юридичних наслідків в силу приписів ст.ст. 203, 215 та 216 Цивільного кодексу України.

Припинивши ФГ «Світанок-ОМ» засновник ОСОБА_1 підтвердив свої наміри не займатися фермерським господарством, а з самого початку уникнути конкурсних засад набуття права оренди та уникнути від належного оподаткування та сплати орендної плати в розмірах, визначених діючим земельним законодавством: всі вказані договори оренди землі були укладені та зареєстровані без нормативної грошової оцінки землі, а розмір орендної плати було обраховано за припущенням орендодавця - Головного управління Держземагенства у Чернігівській області.

Нормативна грошова оцінка земель державної власності по Срібнянському району за 1 (один) га в середньому становила в 2014 році - 18 919 грн. 07 коп., в 2015 році - 23629 грн. 91 коп., з 2016 по 2019 роки щорічно - 28 355 грн. 90 коп. Таким чином, орендна плата за вказаними договорами під 4% відсотки мусила бути в 2014 році: 345,383 га x 18919 грн. 07 коп. x 4% = 261373 грн. 01 коп., в 2015 році: 345,383 га x 23629 грн. 91 коп. x 4% = 326454 грн. 77 коп., в 2016-2019 роках щорічно: 345,383 га x 28 355 грн. 90 коп. x 4% = 391745 грн. 83 коп. Загалом, орендар ОСОБА_1 повинен був сплатити за період з 2014 по 2019 роки включно не менше 2154 811 грн. 11 коп. земельного податку (орендної плати).

Укладення ОСОБА_1 договорів суборенди землі з Фермерським господарством «Крайагро», без дозволу та без погодження власника земель державної власності, без нормативної грошової оцінки, продовжило протиправність дій і також підтверджує недійсність договорів суборенди.

Наведені обставини стали відомі позивачу із позовної заяви та додатків, що були подані разом з матеріалами господарської справи № 927/204/20, в зв`язку з чим, з метою реального захисту прав та законних інтересів селищної ради позивач просить поновити строк позовної давності для звернення з даним позовом.

Просить:

1. Визнати незаконними та скасувати Накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від № 25-459/14-14-02 від 18.06.2014 року, № 25-468/14-14-02 від 19.06.2014 року, №25-1358/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1362/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1360/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1359/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1361/14-14-сг від 14.08.2014 року;

2. Визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі,

укладених 17.07.2014 року між Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області та гр. ОСОБА_1 , що розташовані на території:

Горобіївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області

площею 18,7908 га, кадастровий номер :03:001:0635;

площею 41,2824 га, кадастровий номер :03:001:0643;

площею 34,8737 га, кадастровий номер :03:001:0633;

площею 10,5213 га, кадастровий номер :03:001:0636;

площею 39,3189 га, кадастровий номер :03:001:0628,

площею 17,1012 га, кадастровий номер :03:001:0634;

площею 14,7279 га, кадастровий номер :03:001:0630;

площею 67,0079 га, кадастровий номер :03:001:0629,

площею 14,2425 га, кадастровий номер :03:001:0632;

Подільської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 6,1033 га, кадастровий номер :04:001:0628;

Гурбинської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 24,3463 га, кадастровий номер :04:001:0881, за якими 17.07.2014 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди;

укладених 01.11.2014 року між Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області та гр. ОСОБА_1 , що розташовані на території:

Харитонівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області

площею 5,5555 га, кадастровий номер :03:001:0757;

площею 11,2804 га, кадастровий номер :03:001:0759;

площею 14,8837 га, кадастровий номер :03:001:0756;

площею 10,6827 га, кадастровий номер :03:001:0755;

Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 14,6645 га, кадастровий номер :05:001:0608, за якими 13.11.2014 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди;

3. Визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію договорів суборенди землі, укладених 29.10.2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Крайагро»:

- земельної ділянки № НОМЕР_1 кадастровий номер :03:001:0757, площею 5,5555 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_2 кадастровий номер :03:001:0636, площею 10,5213 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_3 кадастровий номер :03:001:0755, площею 10,6827 га;

- земельної ділянки № НОМЕР_4 кадастровий номер :03:001:0759, площею 11,2804 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_5 кадастровий номер :03:001:0632, площею 14,2425 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_6 кадастровий номер :05:001:0608, площею 14,6645 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_7 кадастровий номер :03:001:0630, площею 14,7279 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_8 кадастровий номер :03:001:0756, площею 14,8837 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_9 кадастровий номер :03:001:0634, площею 17,1012 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_10 кадастровий номер :03:001:0635, площею 18,7908 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_11 кадастровий номер :03:001:0633, площею 34,8737 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_12 кадастровий номер :04:001:0881, площею 24,3463 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_13 кадастровий номер :03:001:0628, площею 39,3189 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_14 кадастровий номер :03:001:0643, площею 41,2824 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_15 кадастровий номер :03:001:0629, площею 67,0079 га., за якими 29.12.2018 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право суборенди.

У судовому засіданні рпедставник позивача Срібнянської селищної ради Чернігівської області, адвокат Карпенко В. К., просив поновити строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача фермерського господарства «Крайагро», адвокат Святюк С. П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що на підставі Наказів Головного управління Держземагенства у Чернігівській області у липні 2014 року між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області (орендодавець) були укладені договори оренди земельних ділянок. 29 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ФГ «КРАЙАГРО» укладені договори суборенди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства загальною площею 345,383 га, право оренди (суборенди) за якими зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач не подав доказів того, що договори оренди землі порушують будь-які норми законодавства, чинного на момент їх укладення. ОСОБА_1 мав право звертатися із заявою про отримання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Рішення про передачу ОСОБА_1 в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області прийнято з дотриманням діючого законодавства. 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрував фермерське господарство «СВІТАНОК-ОМ». Твердження позивача про те, що земельні ділянки оброблялись не ОСОБА_1 , не Фермерським господарством «Світанок-ОМ», а іншою господарською особою не ґрунтуються на фактичних обставинах. Відповідно до пункту 29 договору оренди ОСОБА_1 мав право передачі земельних ділянок у суборенду ФГ «Крайагро» без отримання дозволу орендодавця. Також ОСОБА_1 , як член фермерського господарства, мав право передачі земельної ділянки у суборенду. Всі укладені договори фіктивними вважати не можна, оскільки земельні ділянки передані у користування ОСОБА_1 , про що складено акти приймання-передачі об`єктів оренди до кожного окремого договору, та протягом всього періоду оренди спірні земельні ділянки постійно оброблялися, договори оренди виконувалися сторонами належним чином. Виконання або не виконання зобов`язань у сфері податкового законодавства не може бути підставою для визнання правочину недійсним. Законодавством прямо передбачено можливість платника податків доручити третій особі здійснити їх оплату. Наявність податкової заборгованості за спірними земельними ділянками не підтверджена. Як на момент переходу права власності на земельні ділянки за договорами оренди до позивача 17.02.2020 року, так і станом на 21.12.2018 року передання спірних земельних ділянок позивачу на підставі актів приймання-передачі - строк позовної давності сплив як щодо оскарження наказів Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 18.06.2014 року та 14.08.2014 року, так і договорів оренди, укладених 17.07.2014 року та 01.11.2014 року. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Такої підстави поновлення строку позовної давності, як зміна орендодавця, законодавством не передбачено. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У разі, якщо суд вирішить, що права або охоронювані законні інтереси позивача порушені, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав пропущення позивачем строків позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Святецький Д. В., у судовому засіданні зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області про передачу в оренду ОСОБА_1 земель державної власності датовані 2014 року, договори оренди таких земельних ділянок були укладені також 2014 року, тому Срібнянська селищна рада Чернігівської області подаючи позов у 2020 році, фактично через 6 років, пропустила строки позовної давності, визначені законодавством України. Позивач просить поновити строк позовної давності, але в тексті позовної заяви жодним чином не обґрунтовує підстави пропущення такого строку, що прямо порушує принцип правової визначеності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У 2014 році ОСОБА_1 звернувся із заявами про надання йому дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства. Відповідно у даних заявах було зазначено основний напрямок діяльності фермерського господарства, а саме вирощування зернових і технічних культур. Додатково містяться відомості, що земельні ділянки будуть використовуватись за цільовим призначенням, з дотриманням природоохоронних вимог та з дотриманням земельного законодавства України для отримання прибутку, за рахунок якого будуть проводитись заходи щодо використання земельних ділянок, а саме закупівля посівних матеріалів, міндобрив, засобів захисту рослин, ремонту та будівництва господарських будівель та споруд, оновлення машино-тракторного парку та зерноочисної техніки. Разом з цим, до заяв було додано відповідні документи, що підтверджували досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Отже, на момент виданням наказів та укладення договорів оренди земельних ділянок, ОСОБА_1 надав усі необхідні документи, що свідчили про відсутність підстав у відмові в наданні в оренду земельних ділянок. ОСОБА_1 було зареєстроване фермерське господарство «СВІТАНОК-ОМ», ідентифікаційний код юридичної особи 38744288, місцезнаходження юридичної особи: вул. Науменка, буд. № 42, село Харкове, Талалаївський район, Чернігівська область, 17270. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх тверджень щодо недійсності наказів та договорів оренди земельних ділянок через їх невідповідність законодавству України у момент їх вчинення. Позивач висловлює припущення щодо укладання договорів оренди, які на його думку не були спрямовані на реальне їх виконання, а були укладені з метою приховування інших правовідносин, по ухиленню від сплати податків. Твердження позивача, що ОСОБА_1 та ФГ «Світанок-ОМ» не здійснювали господарську діяльність та не сплачували податки не підтверджено жодним доказом. Будь-якої згоди чи дозволу на передачу земель у суборенду, відповідно до умов договорів та законодавства України ОСОБА_1 не потребував, був наділений достатньою правоздатністю на укладення договорів суборенди з ФГ «Крайагро». Просив відмовити Срібнянській селищній раді Чернігівської області в задоволенні позовних вимог в повному обсязі по суті розгляду справи або з підстав пропущення позивачем строку позовної давності.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Старченко О. М. подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на позов зазначає, що заперечує проти заявлених вимог з наступних підстав. Вважає, що звернення Срібнянської селищної ради Чернігівської області з даним позовом до суду цивільної юрисдикції є порушенням предметної підсудності. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Срібнянська селищна рада Срібнянського району Чернігівської області звернулась з позовом про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, пропустивши строк позовної давності, не обгрунтувала підстав та не вказала жодної поважної причини пропуску строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Починаючи з 01.01.2013 року до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області перейшли права щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення для всіх потреб. Передача у власність, користування, оренду чи зміна розміру орендної плати це одна із складових поняття щодо розпорядження землею. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» та наказу Держземагентства України від 29.04.2015 року №14, Головне управління Держземагентства у Чернігівській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 р. № 12. Повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Видання наказів про надання дозволу на розроблення Документації із землеустрою і наказів про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, укладання договорів оренди щодо спірних земельних ділянок було здійснено Головним управлінням у межах своїх повноважень як розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної власності. На момент звернення ОСОБА_1 із заявами про надання йому дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства Головне управління не мало законних підстав для відмови в наданні такого дозволу. В обгрунтуванні заяви ОСОБА_1 зазначено, що основними напрямками діяльності фермерського господарства планувалося вирощування сільськогосподарських зернових і технічних культур. Зазначалося, що земельні ділянки будуть використовуватись за цільовим призначенням, з дотриманням природоохоронних вимог та земельного законодавства для отримання прибутку від реалізації сільськогосподарських культур, за рахунок якого будуть проводитися агротехнічні заходи щодо використання земельної ділянки, закупівля високоякісного посівного матеріалу, міндобрив, засобів захисту рослин, ремонт та будівництво господарських будівель та споруд, оновлення машино- тракторного парку та зерноочисної техніки. До зазначених заяв ОСОБА_1 надано копію трудової книжки (де вказано його трудовий шлях на різних роботах та посадах в сільському господарстві, що виключає сумнів відсутності досвіду роботи в сільському господарстві). При прийнятті рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою за результатами розгляду даних заяв ОСОБА_1 . Головне управління керувалося статтею 7 Закону та в частині, що неврегульована зазначеною нормою, статтею 123 ЗК України. Позовна вимога щодо визнання недійним наказу про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду не може бути задоволена судом, оскільки даний наказ вже реалізовано. У 2014 році Головним управління Держземагентства у Чернігівській області винесено накази про затвердження документації з землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства. На підставі цих наказів між Головним управлінням Держземагентства у Чернігівській області та ОСОБА_1 укладено відповідні договори оренди, а в подальшому за орендарем зареєстровано право оренди. Ці накази є актами одноразового застосування і вичерпали свою дію шляхом їх виконання. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7- рп/2009 (справа про скасування актів державних органів місцевого самоврядування) позов, предметом якого є накази Держгеокадастру щодо надання земельних ділянок, тобто ненормативні акти, що застосовуються одноразово і з прийняттям яких виникають правовідносини, пов`язанні з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі накази вичерпали свою дію шляхом виконання. Їх скасування не породжує наслідків для власника земельних ділянок, так як у такий спосіб виникло право власності або користування земельною ділянкою і це право грунтується на правовстановлюючих документах. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.01.2019, справа №359/2258/17. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», Срібнянська селищна рада отримала в комунальну власність землі сільськогосподарського призначення. За таких обставин, до Срібнянської селищної ради від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області перейшли повноваження розпоряджатись отриманими в комунальну власність землями сільськогосподарського призначення, в тому числі і тими, які орендує ОСОБА_1 Срібнянська селищна рада, як орган місцевого самоврядування, що розпоряджається землями комунальної власності сільськогосподарського призначення, як фактичний орендодавець по укладеним з гр. ОСОБА_1 договорам оренди може у відповідності до законодавства та умов договорів оренди ініціювати питання щодо внесення змін до таких договорів оренди, ініціювати питання щодо їх дострокового припинення. Крім того, відповідно до абзацу першого частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону № 340-ІХ від 05.12.2019) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Враховуючи зазначену норму, яка набула чинності 16.01.2020 року, запис про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку не може бути скасований, а відповідна позовна вимога не може бути задоволена судом. Срібнянською селищною радою не наведено жодної з підстав для визнання договорів недійсними та припинення права оренди. Також Срібнянською селищною радою не надано жодного доказу, який може свідчити чи вказувати на незаконність винесених Головним управлінням наказів чи для визнання недійсними укладених договорів оренди. Не наведено Срібнянською селищною радою і жодної норми права, яку порушено при передачі ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду. Закон України «Про оренду землі» передбачав і передбачає на даний час можливість орендарем передавати орендовану земельну ділянку або її частину без зміни цільового призначення в суборенду, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Відповідно до п. 29 укладених договорів оренди землі між Головним управлінням Держземагентства у Чернігівській області та ОСОБА_1 передбачено право орендаря передавати земельні ділянки або їх частини в суборенду без згоди орендодавця. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Просить у задоволенні позовних вимог Срібнянської селищної ради відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Щодо розгляду справи Срібнянським районним судом Чернігівської області суд виходив із правових позицій, сформульованих Великою Палатою ВС: якщо на час звернення з позовом для вирішення спору про користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, фермерське господарство не зареєстроване, то стороною таких спорів є громадянин, якому надавалась земельна ділянка, а спір треба розглядати за правилами цивільного судочинства (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц (провадження № 14-407цс18); від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14-ц (провадження № 14-282цс18); від 11 вересня 2019 року у справі № 620/371/17 (провадження № 14-296цс19), від 16 жовтня 2019 року у справі № 365/65/16-ц (провадження № 14-371цс19). Оскільки на час відкриття провадження в даній справі проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи, фермерського господарства «Світанок-ОМ», однією із сторін у спорі є

ОСОБА_1 , як громадянин, якому надавались земельні ділянки для створення фермерського господарства, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

По справі встановлено наступні фактичні обставини, що не оспорюються учасниками судового розгляду.

Наказами головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 18.06.2014 року, 19.06.2014 року та 14.08.2014 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0635, :03:001:0643, :04:001:0628, :03:001:0633, :03:001:0636, :03:001:0628, :03:001:0634, :04:001:0881, :03:001:0630, :03:001:0629, :03:001:0632, :03:001:0757, :03:001:0759, :03:001:0756, :03:001:0755, :05:001:0608, розташованих на території Срібнянського району Чернігівської області, в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 . Вказані земельні ділянки надані ОСОБА_1 строком на 15 років, з встановленням річної орендної плати за користування земельними ділянками в розмірі 4% від їх нормативної грошової оцінки.

На підставі вказаних наказів між Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області та гр. ОСОБА_1 17.07.2014 року були укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких із земель державної власності ОСОБА_1 надано в оренду для ведення фермерського господарства земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0635, :03:001:0643, :03:001:0633, :03:001:0636, :03:001:0628, :03:001:0634, :03:001:0630, :03:001:0629, :03:001:0632, що розташовані на території Горобіївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, з кадастровим номером :04:001:0628, розташованої на території Подільської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, з кадастровим номером :04:001:0881, розташованої на території Гурбинської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, та 01.11.2014 року були укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких із земель державної власності

ОСОБА_1 надано в оренду для ведення фермерського господарства земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0757, :03:001:0759, :03:001:0756, :03:001:0755, що розташовані на території Харитонівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, з кадастровим номером :05:001:0608, розташованої на території Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області.

21.04.2015 року ОСОБА_1 було зареестровано фермерське господарство «СВІТАНОК-ОМ», ідентифікаційний код юридичної особи: 38744288, місцезнаходження юридичної особи: вул. Науменка, буд. №42, село Харкове, Талалаївський район, Чернігівська область, 17270, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 1 000280 від 21.04.2015 року. Право оренди 17.07.2014 року та 13.11.2014 року зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

29.10.2018 року ОСОБА_1 , вказані земельні ділянки, загальною площею 345,383 га, передав у суборенду Фермерському господарству «Крайагро». Право суборенди 28.12.2018 року та 29.12.2018 року зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

21.01.2020 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи фермерського господарства «СВІТАНОК-ОМ».

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 21.12.2018 року №25-10012/14-18-сг земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0635,

:03:001:0643, :04:001:0628, :03:001:0633, :03:001:0636,

:03:001:0628, :03:001:0634, :04:001:0881, :03:001:0630,

:03:001:0629, :03:001:0632, :03:001:0757, :03:001:0759,

:03:001:0756, :03:001:0755, :05:001:0608, згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 21.12.2018 року, передані Срібнянській селищній раді у комунальну власність Срібнянської селищної об`єднаної територіальної громади Срібнянського району Чернігівської області.

Право комунальної власності на зазначені земельні ділянки до Срібнянської селищної ради, перейшло з дня підписання акту приймання-передавання 21 грудня 2018 року, та в подальшому було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні даного спору, та застосовані норми права.

За змістом статті 22 ЗК України (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Статтею 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

За змістом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), зокрема, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Відповідно до частини другої, третьої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим, відповідно до ст. 2 Закону України «Про фермерське господарство» відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

У спірних правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Згідно ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб є одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний Закон України «Про фермерське господарство» визначає обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, у заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства потрібно зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, додаюти документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає у створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання й охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону України «Про фермерське господарство»).

Отже, при вирішенні вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин.

Розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, перевірити документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Представник позивача зазначає у позові та підтвердив у суді, що Головне управління Держземагенства у Чернігівській області при прийнятті оспорюваних наказів та укладенні договорів оренди земельних ділянок не надало належну оцінку обгрунтуванню розмірів земельних ділянок не одним масивом, що стало підставою надання ОСОБА_1 права разово отримати значні площі в оренду із державної власності, які розташовані на території п`ятьох сільських рад в різних кінцях Срібнянського району, що не суміжні між собою та привели до виникнення конфліктних ситуацій через перешкоджання господрській діяльності іншим землекористувачам. Головне управління Держземагенства у Чернігівській області не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства.

На підтвердження поданих доводів представник позивача не подав жодного доказу неналежної оцінки Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області обставин і відомостей, зазначеним у заяві, не проведення перевірки доводів заявника, наведених на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, не проведення перевірки документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, а також не заявив клопотання про витребування таких доказів судом.

Разим з тим, із відзиву представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявами про надання йому дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 у заяві зазначив, що основними напрямками діяльності фермерського господарства планувалося вирощування сільськогосподарських зернових і технічних культур, земельні ділянки буде використовувати за цільовим призначенням, з дотриманням природоохоронних вимог та земельного законодавства для отримання прибутку від реалізації сільськогосподарських культур, за рахунок якого будуть проводитися агротехнічні заходи щодо використання земельної ділянки, закупівля високоякісного посівного матеріалу, міндобрив, засобів захисту рослин, ремонт та будівництво господарських будівель та споруд, оновлення машино- тракторного парку та зерноочисної техніки. До зазначених заяв додав копію трудової книжки, де вказано його трудовий шлях на різних роботах та посадах в сільському господарстві.

Зважаючи на викладене, підстави для визнання Наказів Головного управління Держземагенства у Чернігівській області № 25-459/14-14-02 від 18.06.2014 року, № 25-468/14-14-02 від 19.06.2014 року, №25-1358/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1362/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1360/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1359/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1361/14-14-сг від 14.08.2014 року незаконними та їх скасування, відсутні.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 15 Закону України „Про оренду землі, яка є спеціальною нормою права по відношенню до ст. 638 ЦК України, якою регулюються саме спірні правовідносини, відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, може бути підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України „Про оренду землі (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної

ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження

або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, з аналізу даної норми випливає, що презумпція правомірності правочину може бути спростована лише за наявності припису закону, що забороняє такі дії та правом суду є виходити з того, що заборона правочину може або міститися у спеціальних нормах ЦК, або слідувати із правил ст. 13 ЦК про межі здійснення цивільних прав.

Підставою для недійсності правочинів, договорів оренди, суборенди позивач зазначає відсутність намірів у ОСОБА_1 на створення та ведення фермерського господарства та використання земель за призначенням, не вчинення ним ніяких дій на орендованих земельних ділянках. Про відсутність наміру у

ОСОБА_1 використовувати земельну ділянку для ведення фермерського господарства свідчить те, що він фактично до використання земельних ділянок не приступав, в той час як всі земельні ділянки по вказаних договорах оренди та суборенди оброблялися, засівалися, сільськогосподарська продукція збиралася та реалізовувалася виключно юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій», яке входить до структури управління юридичними особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Тасс-Агро», підтвердженням чого є те, що орендну плату за користування земельними ділянками до 2019 року сплачував ОСОБА_1 через своїх представників, а в 2019 році орендну плату сплатило ТОВ «Обрій». Всі договори оренди, суборенди містять в собі ознаки фіктивності - удаваності, були укладені з метою приховання реальних обставин, а саме використання земельних ділянок ТОВ «Обрій» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою уникнення участі в земельних торгах, визначених процедурою ст.ст. 124 та 134 Земельного кодексу України, а також з метою ухилення від сплати податків у спосіб та розмірі визначеному діючим законодавством, оскільки договори оренди не містили такої істотної вимоги як орендна плата (у договорах була відсутня нормативно-грошова оцінка земельних ділянок), підтвердженням чого є п. 5 кожного Договору оренди земельної ділянки. Створивши Фермерське господарство «Світанок-ОМ», ОСОБА_1 передав земельні ділянки в суборенду іншому фермерському господарству, що свідчить як про фіктивність - удаваність первісних договорів оренди землі, так і про фіктивність ФГ «Світанок-ОМ», яке не вчиняло ніяких сільськогосподарських дій на орендованих земельних ділянках. За весь час дії договорів оренди землі ОСОБА_1 сам ніколи не сплачував орендну плату, що прямо суперечить Податковому кодексу, який вказує основний принцип виконання зобов`язання саме платником податків і будь-яке делегування інших фізичних чи юридичних осіб є нікчемним. Не сплата земельного податку-орендної плати за користування землями державної, а потім комунальної форми власності, свідчить як про фіктивність-удаваність договорів оренди землі, так і про реальну заборгованість зі сплати орендної плати-земельного податку. Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а первісні договори у цій частині суперечать приписам чинного законодавства, оскільки в них відсутня нормативно грошова оцінка, а отже в них також відсутня істотна умова - орендна плата.

В судовому засіданні позивачем не доведено недодержання в момент вчинення правочинів сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, що правочини не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З моменту укладення договорів оренди фермерське господарство було зареєстроване, земельні ділянки використовувались за призначенням, заборгованість зі сплати орендної плати-земельного податку відсутня. Чинне законодавство не забороняє покладання повноважень щодо сплати податків на третіх осіб. Твердження представника позивача про відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, як орендна плата, спростовується самими договорами оренди, п. 9 яких передбачено розмір та форми орендної плати. Також п. 5 договору визначено, що до моменту набрання чинності рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, яким вперше затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначення суми орендної плати, що вноситься орендарем згідно договорів, здійснюється за даними про середній розмір нормативно-грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

Однією з підстав недійсності договорів оренди земельних ділянок, укладених між ГУ Держземагенства у Чернігівській області та ОСОБА_1 позивач зазначає, що оскаржувані договори є фіктивними/удаваними правочинами.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Ознака вчинення фіктивного правочину лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

Позивач, посилаючись на фіктивність оскаржуваних договорів, як на підставу визнання їх недійсними, не надав доказів умислу ГУ Держземагенства у Чернігівській області та ОСОБА_1 на невиконання оскаржуваних договорів, не вказав особу, яку було введено в оману укладанням цих правочинів, не довів справжність намірів учасників оскаржуваних правочинів.

Також, як підставу для визнання договору суборенди недійсним, позивач зазначає передачу засновником і власником фермерського господарства «Світонок-ОМ» ОСОБА_1 , в порушення ст. 14 Закону України «Про оренду землі» земельних ділянок в суборенду як фізичною особою, хоча лише фермерське господарство, як юридична особа, може передавати земельні ділянку в суборенду.

Твердження позивача про те, що земельні ділянки передавались

ОСОБА_1 в суборенду ФГ «Крайагро» без згоди орендодавця ГУ Держземагенства в Чернігівській області, та що засновник ФГ «Крайагро» не перебуває з ним у родинних стосунках не грунтуються на нормах діючого законодаства.

Статтею 93 ЗК України визначено, що орендована земельна діялнка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди, або за письмовою згодою орендодавця.

Статтею 14 Закону України «Про фермерське госопдарство» визначені права фермерського господарства та його членів. Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право: продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену сільськогосподарську продукцію; на відшкодування збитків; споруджувати житлові будинки, господарські будівлі та споруди; реалізовувати вироблену сільськогосподарську продукцію на вітчизняних ринках і поставляти на експорт; інші права.

Пунктом 29 договорів оренди передбачено право Орендаря передавати у субореннду чи у спільне користування земельні ділянки без згоди орендодавця без зміни цільового призначення.

Отже, уже на час укладення договорів оренди орендодавець ГУ Держземагенства в Чернігівській області надав можливість орендарю ОСОБА_1 передавати земельні ділянки в суборенду, про що зазначив у договорі. Із змісту вищенаведених норм законодавства вбачається, що письмової згоди орендодавця в цьому разі не вимагається. Також закон надає можливість передавати в оренду земельну ділянку членам фермерського господарства та не вимагає наявності родинних стосунків із засносником фермерського господарства, якому земельна ділянка передається в оренду.

Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги про визнання недійсними договорів оренди та суборенди задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги про скасування державної реєстрації права оренди, суборенди земельних ділянок є похідними від вимог про визнання договорів оренди, суборенди земельних ділянок недійсними, в їх задоволенні слід також відмовити.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Однак при зверненні до суду з позовом про визнання наказів незаконними, а договорів оренди, суборенди недійсними позивач не зазначає, яке його право порушене.

Судом у повному обсязі з`ясовано, що Головне управління Держземагенства у Чернігівській області, видаючи накази № 25-459/14-14-02 від 18.06.2014 року, № 25-468/14-14-02 від 19.06.2014 року, №25-1358/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1362/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1360/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1359/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1361/14-14-сг від 14.08.2014 року, діяло у спосіб та порядок, передбачений діючим законодавством; при укладенні договорів оренди, суборенди додержано вимог закону, додержання яких є необхідним для чинності правочину, тому у задоволенні позову Срібнянської селищної ради слід відмовити в повному обсязі.

Згідно з приписами частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Зважаючи, що в ході судового розгляду, з підстав, наведених у позові, не встановлено порушення прав чи інтересів позивача, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 3, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 5, 22, 31, 93, 122, 123, 124, 134 ЗК України, ст.ст. 15, 203, 204, 215, 234, 626, 638, 627, 792 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 1, 2, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Срібнянської селищної ради Чернігівської області до фермерського господарства «Крайагро», ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про

- визнання незаконними та скасування Наказів Головного управління Держземагенства у Чернігівській області № 25-459/14-14-02 від 18.06.2014 року, № 25-468/14-14-02 від 19.06.2014 року, №25-1358/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1362/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1360/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1359/14-14-сг від 14.08.2014 року, №25-1361/14-14-сг від 14.08.2014 року;

- визнання недійсними та скасування державної реєстрації договорів оренди землі,

укладених 17.07.2014 року між Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області та гр. ОСОБА_1 , що розташовані на території:

Горобіївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області

площею 18,7908 га, кадастровий номер :03:001:0635;

площею 41,2824 га, кадастровий номер :03:001:0643;

площею 34,8737 га, кадастровий номер :03:001:0633;

площею 10,5213 га, кадастровий номер :03:001:0636;

площею 39,3189 га, кадастровий номер :03:001:0628,

площею 17,1012 га, кадастровий номер :03:001:0634;

площею 14,7279 га, кадастровий номер :03:001:0630;

площею 67,0079 га, кадастровий номер :03:001:0629,

площею 14,2425 га, кадастровий номер :03:001:0632;

Подільської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 6,1033 га, кадастровий номер :04:001:0628;

Гурбинської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 24,3463 га, кадастровий номер :04:001:0881, за якими 17.07.2014 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди;

укладених 01.11.2014 року між Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області та гр. ОСОБА_1 , що розташовані на території:

Харитонівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 5.5555 га, кадастровий номер :03:001:0757; площею 11,2804 га, кадастровий номер :03:001:0759; площею 14,8837 га, кадастровий номер :03:001:0756; площею 10,6827 га, кадастровий номер :03:001:0755;

Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області площею 14,6645 га, кадастровий номер :05:001:0608, за якими 13.11.2014 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди;

- визнання недійсними та скасування державної реєстрації договорів суборенди землі, укладених 29.10.2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Крайагро»:

- земельної ділянки № НОМЕР_1 кадастровий номер :03:001:0757, площею 5,5555 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_16 кадастровий номер :04:001:0628, площею 6,1033 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_2 кадастровий номер :03:001:0636, площею 10,5213 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_3 кадастровий номер :03:001:0755, площею 10,6827 га;

- земельної ділянки № НОМЕР_4 кадастровий номер :03:001:0759, площею 11,2804 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_5 кадастровий номер :03:001:0632, площею 14,2425 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_6 кадастровий номер :05:001:0608, площею 14,6645 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_7 кадастровий номер :03:001:0630, площею 14,7279 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_8 кадастровий номер :03:001:0756, площею 14,8837 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_9 кадастровий номер :03:001:0634, площею 17,1012 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_10 кадастровий номер :03:001:0635, площею 18,7908 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_11 кадастровий номер :03:001:0633, площею 34,8737 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_12 кадастровий номер :04:001:0881, площею 24,3463 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_13 кадастровий номер :03:001:0628, площею 39,3189 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_14 кадастровий номер :03:001:0643, площею 41,2824 га.;

- земельної ділянки № НОМЕР_15 кадастровий номер :03:001:0629, площею 67,0079 га., за якими 29.12.2018 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право суборенди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя