Справа № 287/1508/20
У х в а л а

"16" листопада 2020 р. м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2020 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

03.11.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В.

12.11.2020 року на запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація з Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані документи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

З позовної заяви вбачається, що позивачкою не дотримані норми ст. 175 ЦПК, а саме:

- у позовній заяві не зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці;

- у позовній заяві відсутні відомості щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- до позовної заяви не додано доказів того, що неповнолітня дитина: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні позивачки.

Також, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.2ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. (ч. 1 ст. 4 Закону).

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», слідує, що за поданням до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн. (2102,00 грн. х 0,4).

До позовної заяви додано клопотання позивачки про звільнення її від сплати судових витрат на підставі ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», яка мотивована тим, що необхідність сплати судового збору ставить її у скрутне матеріальне становище, яке пояснюється тим, що з 2017 року позивачка є безробітною та не має змоги в селі знайти роботи, також позивачка просить врахувати той факт, що вона отримала право на безоплатну вторинну правову допомогу, що підтверджує належність позивачки до соціально незахищених верств населення.

Положеннями ст.136 ЦПК України передбачена можливість суду, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; з підстав, зазначених в частині першої цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом,може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ )особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів в обґрунтування поданого клопотання, які б в розумінні ст.136 ЦПК України з урахуванням роз`яснень п.29 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.05.2014 року №109 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вказували на важкий майновий стан позивачки та слугували підставою для звільнення або відстрочення її від сплати судового збору. Тому, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу, що за змістом вказаної вище норми відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру є правом суду, а не його обов`язком. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі №904/9117/17.

Таким чином, позивачці слід сплатити судовий збір за подання позовної заяви у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку і розмірі 840 грн. 80 коп. та надати до суду підтверджуючі документи про сплату судового збору. При цьому, суд звертає увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Враховуючи наведене, участь органу опіки та піклування під час розгляду даного позову є обов`язковою, але позивачка таку особу в позові не вказала, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 19 СК України.

Також, позивачка додала до позовної заяви рішення виконавчого комітету Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 24.07.2020 року № 32«Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », проте самого висновку відповідного органу опіки та піклування матеріали справи не містять. Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивачка просить витребувати з опікунської ради виконкому Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області вищевказаний висновок.

Згідно з ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Частина 2 вищезгаданої статті передбачає, що у клопотанні про витребування доказів зазначаються вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, у матеріалах справи відсутні відомості про вжиття позивачкою заходів для отримання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 самостійно або докази про вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з тим, суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивачку і надає їй строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачці.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар