печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про заборону використання житлового приміщення не за призначенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про заборону використання житлового приміщення ( квартири) не за призначенням, мотивуючи свої вимоги тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідач власником квартири АДРЕСА_2 , однак не використовує належну їй квартиру за цільовим призначенням. Починаючи з серпня 2016 рокувикористовує квартиру як офісне приміщення для ведення своєї господарської діяльності. Позивач просить заборонити відповідачу використовувати квартиру АДРЕСА_3 в якості офісного приміщення для здійснення господарської діяльності.

Ухвалою судді від 20 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Ухвалою судді від 20 січня 2019 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Відзиву, заяв або клопотань у встановлений строку від сторін не надійшло.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті та за клопотанням позивача постановлено викликати в судове засідання та допитати у якості свідків: ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Викликані для допиту свідки в судове засідання не з`явились, надавши письмові пояснення, які показали суду, що у квартирі відповідача перебуває значна кількість співробітників, також регулярно приходять відвідувачі (клієнти), що підтверджується статистикою використання ліфтів у вказаному будинку за період з 01 березня 2019 року по 21 липня 2019 року, згідно з якої на квартиру АДРЕСА_6 було видано 32 ключа доступу до ліфтів та за вказаний період здійснено 2 276 поїздок, що підтверджує створення додаткового навантаження на інженерні мережі будинку, зокрема: ліфти, збільшує обсяг робіт з прибирання місць загального користування будинку, вивезення сміття. До того ж, у період запровадження Кабінетом Міністрів України протикарантинних заходів та погіршення епідеміологічної ситуації в країні і вони, та їх сім`я перебувають у стані сильного психічного навантаження, оскільки значна кількість людей на поверсі та перебування їх без засобів індивідуального захисту створюють потенційну небезпеку для їх здоров`я, у тому числі неповнолітніх дітей. Також особи, що перебувають у квартирі відповідача постійно вживають на поверсі тютюнові вироби, що наносить невідворотну шкоду здоров`ю їх дітей та враховуючи численну кількість недопалків у попільничці - створюється негативна протипожежна обстановка, що може мати негативні наслідки для життя та майна усіх співвласників багатоквартирного будинку. Свідки зазначили, що їм відомо про те, що право власності є непорушним, однак відповідач завдає суттєвої шкоди реалізацією своїх прав усім мешканцям 10 поверху їх будинку, відтак на їх думку таке право може бути обмежене. Просили долучити до матеріалів справи та врахувати при прийнятті рішення вказані пояснення.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив про те, що вимоги позову підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у своїй заяві про розгляд справи за його відсутності проти позову заперечив, просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 25 грудня 2012 року (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 149718357 від 16 грудня 2018 року (а.с. 12-14).

Згідно ст. 24 ЖК України, для експлуатації державного громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність здійснюється на основі господарського розрахунку. ЖЕО забезпечують схоронність житлового фонду і належить до його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку при домової території.

Будинок АДРЕСА_8 перебуває на балансі ТОВ «Житло - Сервіс».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувачі будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунок коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 154 ЖК України виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів здійснюють контроль за утриманням будинків (квартир) , що належать громадянам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права. Відновлення становища, яке існувало до порушення як спосіб захисту цивільного права та інтересу застосовується у тому разі, якщо покладення обов`язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб`єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 41 Конституції України та п. 5 ст. 319 ЦК України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Тобто, закон зобов`язує використовувати власність такими способами, при яких не будуть порушуватись права інших осіб співвласників в тому числі.

Сторона позивача не надала належних та достатніх доказів щодо порушення її інтересів.

Судом не приймаються пояснення свідків надані у письмовій формі, з огляду на те, що їх не було приведено до присяги судом та не роз`яснено ним відповідальність про завідомо неправдиві свідчення або відмову від їх дачі.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки позивачем не надано доказів щодо порушення прав та інтересів, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 24, 154 ЖК України, керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову до ОСОБА_2 , про заборону використання житлового приміщення не за призначенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Писанець