РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року

м. Рівне

Справа № 571/882/20

Провадження № 22-ц/4815/1158/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року про повернення зустрічного позову, ухвалену в складі судді Качмар М.Я., дата виготовлення повного тексту судового рішення не вказана, у справі №571/882/20,

в с т а н о в и в:

10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

31серпня 2020 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батьківство.

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_2 .

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлені первісний (про стягнення аліментів) та зустрічний позови не взаємопов`язані між собою та їх спільний розгляд не є доцільним.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обидва позови взаємопов`язані, спільний їх розгляд є доцільним, вони виникли з одних правовідносин та задоволення його зустрічного позову виключить задоволення первісного позову.

Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції не врахував,що призначення експертизи у справі не є підставою для повернення зустрічного позову.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказані обставини розгляд даної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги зустрічного позову про виключення запису з актового запису про народження дитини не є взаємопов`язані з первісним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки за змістом наведеної правової норми вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення одного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного. Крім того, спірні правовідносини, на вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, мають випливати із одних правовідносин.

Первісний позов та зустрічний позов заявлені між тими ж сторонами, але мають різні предмети спору, виникають з різних правовідносин, необхідність притягнення у якості третьої особи органи РАЦС, витребування документів про підстави внесення батька дитини, проведення експертизи та інше, тому спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, на думку апеляційного суду, призведе до затягування судового процесу, а тому прийняття зустрічного позову до провадження є недоцільним.

Посилання апеляційної скарги на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною й необґрунтованою, оскільки у відповідності до ст. 140 Сімейного кодексу України відповідач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька, матері дитини з актового запису про її народження не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Так, предметом поданого ОСОБА_1 позову є позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Предметом зустрічного позову є виключення відомостей про батька дитини з актового запису про її народження.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що розгляд зустрічного позову разом із первісним позовом є недоцільним, оскільки вони виникли не з одних правовідносин.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що відповідно до ст. 140 СК України стягнення з особи, яка записана батьком, матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження.

Згідно абз. 2, 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Враховуючи вищевикладене, норма статей 136, 140 СК України передбачає право особи на звернення з окремим позовом про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. У разі, якщо батьківство не буде підтверджене, рішення про стягнення аліментів може бути переглянуте у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зазначені у апеляційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий суддя :

Судді :