Справа № 353/599/20
Провадження № 2/353/278/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мотрук Л.І.

за участю секретаря судового засідання Кулика А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення третьої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання №89-3-2/2016 від 5 лютого 2016 року та рішення восьмої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання №235-8/2016 від 6 липня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення третьої сесіїТлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 89-3-2/2016 від 05.02.2016 року про надання дозволу на розробку детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,0778 га, вид угідь землі - житлової та громадської забудови та рішення восьмої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання №235-8/2016 від 06.07.2016 року, про затвердження детального плану, яким затверджено детальний план території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0778 га по АДРЕСА_1 , який розроблений ПП «Архітектор В. Морикіт».

Відповідач ОСОБА_3 07.10.2020 року подала через канцелярію Тлумацького районного суду Івано-Франківської області заяву про закриття провадження у даній справі, оскільки вона повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства. В заяві зазначає, що з урахуванням правових позицій, щодо розгляду даної категорії справ викладених в постанові КАС Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі № 352/2482/19 спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб`єкта владних повноважень, в тому числі особи, яка не зверталась із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.

04.11.2020 року до суду надійшла заява відповідач ОСОБА_3 , у якій вона просила дане клопотання розглядати без її участі та без участі її представника адвоката Новосільської О.Б. Клопотання про закриття провадження у даній справі підтримує, просила його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Жидецька С.Р. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що можливо, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення третьої сесії Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 89-3-2/2016 від 05.02.2016 року про надання дозволу на розробку детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,0778 га, вид угідь землі - житлової та громадської забудови і носить публічно-правовий характер, проте вимога про визнання протиправним та скасування рішення Тлумацької міської ради від 06.07.2016 року про затвердження детального плану є цивільно-правовим спором, а тому не підлягає закриттю.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши думку представника позивача адвоката Жидецької С.Р. щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи та саме клопотання, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач подав позовну заяву за правилами ЦПК України.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг.

У постанові КАС Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі № 352/2482/19 зазначено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/1076/17 та від 14 листопада 2018 року у справі №817/986/17.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати рішення третьої сесії Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 89-3-2/2016 від 05.02.2016 року про надання дозволу на розробку детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,0778 га, вид угідь землі - житлової та громадської забудови та рішення восьмої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання №235-8/2016 від 6 липня 2016 року, про затвердження детального плану, яким затверджено детальний план території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0778 га по АДРЕСА_1 , який розроблений ПП «Архітектор В. Морикіт».

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Положеннями частини 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За змістом частин 1 - 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з частиною 6 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

У даній справі суд дійшов висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення детального плану території є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Відтак, правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах.

Тому спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб`єкта владних повноважень, в тому числі особи, яка не зверталась із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.

Крім того, суд зазначає, що друга позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення восьмої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання № 235-8/2016 від 06.07.2016 року, про затвердження детального плану, яким затверджено детальний план території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0778 га по АДРЕСА_1 , який розроблений ПП «Архітектор В. Морикіт» є похідною від першої позовної вимоги, а саме: про визнання протиправним та скасування рішення третьої сесії Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 89-3-2/2016 від 05.02.2016 року про надання дозволу на розробку детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,0778 га, вид угідь землі - житлової та громадської забудови, а тому для об`єктивного розгляду справи та з метою захисту прав позивача щодо безперешкодного доступу до правосуддя, передбаченого п.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за доцільне, враховуючи вищенаведені норми Закону, розглядати дану справу в порядку КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі №308/10112/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 160/4211/19.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що у даному випадку, має місце спір, який пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому повинен розглядатися за правилами КАС України в окружному адміністративному суді.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На підставі наведеного, відповідно до постанови КАС Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі № 352/2482/19, ст.255, 256, 258, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацькогорайону Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення третьої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання №89-3-2/2016 від 5 лютого 2016 року та рішення восьмої сесії Тлумацької міської ради сьомого демократичного скликання №235-8/2016 від 6 липня 2016 року закрити.

Роз`яснити позивачу та його представнику про можливість подання позовної заяви до Івано-Франківського окружного адміністративного суду за правилами КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГоловуючийЛ. І. Мотрук