Провадження №2/760/5333/20
Справа № 760/9157/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

за участю секретаря Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В ИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 16205,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню грошових коштів у вигляді фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності, платності.

Між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (кредитодавець здійснює діяльність під торговою маркою «МОНЕТКА») та ОСОБА_1 укладено договір № -3 від 10.03.2019 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3500,00 грн., строком на 28 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування та 3% від залишку від суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Відповідач взяті на себе зобов`язання по договору № -3 від 10.03.2019 року не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом за період з 10.03.2019 року по 30.07.2019 року у розмірі 16205,00 грн., з яких: 3500,00 грн. заборгованість за кредитом; 12705,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року у справі відкрито спрощено позовне провадження.

21.07.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що договір № -3 від 10.03.2019 року не відповідає вимогам чинного законодавства оскільки не підтверджує факт підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам спеціального Закону.

Також немає підтвердження того, що відповідач отримувала кошти за вказаним договором.

Крім того, після закінчення дії кредитного договору 07.04.2019 року, припинилося право позивача як кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки та пеню.

На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову.

27.07.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що відповідач уникає повернення заборгованості за договором №-3 від 10.03.2019 року. Процедура укладання електронного договору з відповідачем здійснюється шляхом заповнення формуляра в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua, що повністю відповідає вимогам ст.ст. 203, 205, 207, 634, 639 главі 71 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідачем були здійсненні дії в ІТС на укладання електронного договору.

Пролонгація терміну дії кредитного договору було здійснено 06.04.2019 року відповідачем шляхом сплати 150,00 грн. з особистого кабінету.

Нарахування процентів було припинено 30.07.2019 року.

05.08.2020 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі в яких він зазначив, що відповідно до листа АТ «Таскомбанк» від 17.04.2020 року за №9043/47 в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №44 від 30.07.2018 року, укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», банком було здійснено переказ грошових коштів на рахунок одержувача до якого емітовано електронний платіжний засіб, а саме 10.03.2019 року на картку отримувача № НОМЕР_2 було зараховано 3500,00 грн.

Таким чином, твердження відповідача про те, що обставини відправлення кредитних коштів відповідачу 10.03.2019 року на платіжну картку емітовану АТ «Ощадбанк» є надуманими.

05.08.2020 року від представника позивача надійшли клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2020 року у задоволенні вказаних клопотань відмовлено.

15.09.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяву представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.03.2019 року між сторонами був укладений договір № -3, відповідно до умов якого відповідачу позивачем був наданий кредит у розмірі 3500,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору позика надається строком на 28 днів.

Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та здійснив перерахування на картковий рахунок відповідача грошових коштів в сумі 3500,00 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову посилалась на те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту через мережу Інтернет. Стверджує, що не отримувала грошових коштів по кредитному договору.

Однак, суд не погоджується з даними твердженнями відповідача з огляду на наступне.

Процедура укладення електронного договору з відповідачем здійснювалась шляхом заповнення формуляра в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua (ITC), що повністю відповідає вимогам ст.ст. 203, 205, 207, 634, 639, главі 71 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин-дія особи, спрямована на набуття. змін або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Відповідачем, були здійснені дії в ITC на укладення електронного договору:

заповнена заявка на отримання кредиту (вказано прізвище, ім`я, ім`я по батькові, паспортні дані, РНОКПП, дата народження, соціальний статус, дані про щомісячний дохід (пенсія));

проведено ознайомлення з умовами кредиту, кредитним договором, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту через мережу Інтернет;

верифікація платіжної карти НОМЕР_1 проводилась шляхом блокування 0 грн. 33 копійки, що підтверджується чеком №136301592 від 10.03.2019 року;

підписано договір № -3 від 10.03.2019 року електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора НОМЕР_3 у відповідному полі в ITC;

після укладення кредитного договору відображається посилання на його завантаження.

Тобто, заповнення заявки в ITC, ознайомлення з умовами кредитування, підтвердження дійсності платіжної карти, введення одноразового ідентифікатора, як електронного підпису є логічним завершенням дій відповідача спрямованих на укладення кредитного договору з позивачем та отримання кредиту.

Кредитні кошти були перераховані на платіжну карту № НОМЕР_1 відповідача 10.03.2019 року, що підтверджується чеком (а.с. 10).

Вказане також підтверджується листом АТ «ТАСКОМБАНК» від 17.04.2020 року № 9043/47 в якому міститься підтвердження здійснення переказу грошових коштів на рахунок одержувача.

Відповідно до зазначеного листа АТ «ТАСКОМБАНК», в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №44 від 30.07.2018 р., укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», Банком було здійснено переказ грошових коштів на рахунок одержувача до якого емітовано електронний платіжний засіб, а саме: 10.03.2019 р. на картку отримувача НОМЕР_2 було зараховано 3500,00 гривень. Відправником грошових коштів виступало ТОВ «Фінансова Компанія «Фінанс Інновація».

Таким чином, твердження відповідача у відзиві на позов про те, що обставини відправлення кредитних коштів відповідачу 10.03.2019р. на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ "Ощадбанк" не підтверджується жодним доказом, є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала.

Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 08.04.2020 року заборгованість ОСОБА_1 становить 16205,00 грн., що складається:

заборгованість за сумою кредиту 3500,00 грн.;

заборгованість за процентами 2205,00 грн. нарахованих за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом (відповідно до п. 1.2 кредитного договору, з урахуванням пролонгації кредиту на 14 днів від 06.04.2019) за період з 10.03.2019 року по 21.04.2019 року;

заборгованість за процентами 10500,00 коп. нарахованих за ставкою 3,0 % за кожен день користування кредитом (відповідно до п. 3.3 кредитного договору) за період з 24.04.2019 по 30.07.2019 року.

Відповідач заперечуючи проти вказаного розрахунку зазначила, що у позивача після закінчення дії кредитного договору 07.04.2019 року, припинилося право позивача як кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки та пеню, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що пролонгація терміну дії кредитного договору була здійснена 06.04.2019 року відповідачем шляхом сплати 150,00 грн. з особистого кабінету, відповідно до п. 4.14 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту через мережу Інтернет (чек від 06.04.2019 року про оплату комісії).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитний договір, укладений між позивачем та відповідачем містить розмір процентів, які застосовуються до боржника у разі прострочення грошового зобов`язання - відповідно до п. 3.3 кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього договору (з урахуванням пролонгації).

Таким чином розмір заборгованості відповідача за кредитним договором за період з 22.04.2019 року по 30.07.2019 року є обґрунтованим та відповідає чинному законодавству.

З даних електронних реєстрів вбачається, що позивач - «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» є юридичною особою, яка не перебуває в процесі припинення, та включене до Державного реєстру фінансових установ 10.02.2017 року як фінансова компанія, а тому має право надавати фінансові послуги відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомлена та погодилась з ними.

За таких обставин суд вважає, що договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому доводи відповідача про те, що договір суперечить чинному законодавству є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 16205,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Позивач також просив стягнути витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що 03.01.2020 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір №02/01/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 03.01.2020 року.

Детальний розрахунок витрачено часу, сплаченої суми на правову допомогу адвокату Руденко К.В. зазначено у розрахунку суми судових витрат від 08.04.2020 року.

На виконання умов договору №03/01/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 03.01.2020 року, було зафіксовано суму витрат на правову допомогу позивача, підписано акт приймання-передачі наданих послуг №7 від 08.04.2020 року, що є підставою для оплати наданих послуг.

Оплата послуг була здійснена позивачем 05.05.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №2340 від 05.05.2020 року.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, позивачем було отримано та сплачено послуги адвоката Руденка К.В., що підтверджуються договором №03/01/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 03.01.2020 року; розрахунком суми судових витрат від 08.04.2020 року; актом приймання-передачі наданих послуг №7 від 08.04.2020 року; платіжним дорученням №2340 від 05.05.2020 року, тому вказані фактичні витрати на правову допомогу мають бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2102,00 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 205, 525, 526, 549, 610, 612, 622, 625, 629, 638, 641,644, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 12,13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», адреса: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, оф. 520, , заборгованість за кредитним договором №-3 від 10.03.2019 року в сумі 16205,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», адреса: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, оф. 520, , судовий збір в сумі 2102,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя