Справа № 168/673/20
Провадження № 2/168/236/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретаря судових засідань - Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Проте, приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на спадкодавця, просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .

У підготовче засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду письмову заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати справу без їх участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в підготовче засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та просять суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання приватним нотаріусом копії спадкової справи № 70-2020, заведеної після смерті ОСОБА_5 , встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16). За життя ОСОБА_5 29 жовтня 2019 року склала заповіт, який посвідчений в.о.старости сіл Галина Воля та Смолярі Старовижівської селищної ради Волинської області та зареєстрований за № 1-2, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла позивачу (а.с.12). Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.13) Згідно довідки Старовижівської селищної ради Волинської області від 03 лютого 2020 року №106 вбачається, що спадкодавець постійно проживала в АДРЕСА_2 (а.с.13). З довідки Старовижівської селищної ради від 23 січня 2020 року №83 (а.с.15) вбачається, що згідно запису з погосподарської книги житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами значиться за ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка 23 листопада 1995 року заповіла все своє майно своїй дочці - спадкодавцю ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла шляхом вступу в управління спадковим майно, проте правовстановлюючих документів не оформила (а.с.15). Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 за заповітом є її онук- позивач ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13). Спадкоємцем згідно статті 1241 ЦК України є ОСОБА_8 , яка спадщину не прийняла, про що подала відповідну заяву нотаріусу.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.10).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Витягом з погосподарської книги № 4 за 2020 рік Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області (а.с.14) підтверджується право ОСОБА_7 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який вона заповіла своїй дочці ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла шляхом вступу в управління спадковим майном (а.с.15) та заповіла своєму онуку - позивачу ОСОБА_1 . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.21-25).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Із заяв, поданих відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду вбачається, що позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 141, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук