Справа №2-3166/10
пр.№ 6/464/39/20
У Х В А Л А

11.11.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 2-3166/10

учасники справи:

стягувач публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»

боржник ОСОБА_1

вимоги: поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа

представники учасників справи:

заявника ОСОБА_2

відповідача адвокат Курка Н.П.

Обставини справи

Стягувач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_1 у справі № 2-3166/10, а саме стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором в розмірі 95899,67 доларів та 60 214,87 грн та видати дублікат згаданого виконавчого листа.

Під час розгляду заяви представник заявника заяву підтримала з підстав та мотивів, викладених у ній, додатково пояснила, що вказаний виконавчий лист стягувачем був пред`явлений до виконання 10 квітня 2014 року, виконавче провадження було відкрите постановою державного виконавця Мельника Ю.Р. 04.06.14., а повернуто без виконання 25.12.14. постановою того ж виконавця, про що свідчать відповідь з Сихівського ВДВС у місті Львові від 03.11.20. за № 67314 з доданим до нього витягом ВП-спецпідрозділ по вказаному виконавчому листу. Банк ні постанову про повернення виконавчого листа, ні сам виконавчий лист не отримували, що підтверджується актом від 23.12.19., довідкою від 22.01.20. Львівської облдирекції АБ «Укргазбанк» та відповіддю Сихівського ВДВС у місті Львові від 17.01.20. Згідно з тими ж відповідями Сихівського ВДВС у місті Львові останній не може надати документи, що б підтверджували факт відправлення банку постанови про повернення та виконавчого листа у зв`язку із знищенням реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції. Про втрату виконавчого документа стягувач дізнався в процесі виконавчого провадження за тим же судовим рішенням в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Судове рішення на день розгляду даної заяви відповідачами не виконане, виконавчий лист в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не виконаний. Відтак просить подану заяву задоволити.

Представник ОСОБА_1 проти поданої заяви заперечив у зв`язку з пропуском стягувачем строків пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначив, що судове рішення у вказаній справі відповідачем ОСОБА_1 не виконане.

Мотиви та обґрунтування суду

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла до 02.06.16., строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.16. визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.2 даної норми Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч.6 Закону України «Про виконавче провадження» стягував, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Так судом встановлено наступне.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, ухвалено «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 95 899 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) доларів 67 центів та 60 214 (шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) гривень 87 коп. ...».

На виконання рішення суду від 31.12.10. за заявою представника позивача Сихівським районним судом м.Львова було видано 8 виконавчих листів, які перебували на примусовому виконанні у Сихівському ВДВС ЛМУЮ.

Позивач (стягувач) 31.01.20. звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 95899,67 доларів та 60214, 87 грн. та видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Зазначений виконавчий лист стягувачем востаннє був пред`явлений до виконання 30 травня 2014 року, за наслідками чого виконавче провадження було відкрите постановою державного виконавця Сихівського ВДВС Мельника Ю.Р. 04.06.14. та повернуто без виконання постановою від 25.12.14.того ж виконавця, що підтверджується відповіддю Сихівського ВДВС у місті Львові від 03.11.20. за № 67314 з доданим до нього витягом ВП-спецпідрозділ від 03.11.20. (ВП 43523004).

ПАТ АБ «Укргазбанк» постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа від 25 грудня 2014 року, як і сам виконавчий лист, не отримувало, що підтверджується наступними письмовими доказами: актом ЛОД АБ «Укргазбанк» від 23.12.19., довідкою ЛОД АБ «Укргазбанк» від 22.01.20. за № 519/81/2020; відповідями Сихівського ВДВС у місті Львові від 17.01.20. за № В-12 та 03.11.20. за № 67314.

Відповідно до вказаних вище відповідей Сихівського ВДВС у місті Львові останній не може надати документи, що б підтверджували факт відправлення банку постанови про повернення та виконавчого листа у зв`язку із знищенням реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції.

Як ствердили учасники процесу, рішення суду від 31 грудня 2010 року на день розгляду даної заяви відповідачами ні в добровільному порядку, ні в примусовому, не виконане, виконавчий лист в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не виконаний.

Згідно з ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає обов`язок стягувача сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як зазначила представник заявника (стягувача), останній вважав, що зазначений виконавчий лист перебуває на виконанні, як і решта; про його втрату стягувач дізнався в процесі виконавчого провадження за тим же судовим рішенням в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення є фактично завершальною та головною стадією судового провадження і саме у процесі виконання рішення реалізовується основне завдання діяльності судової системи - фактичний захист порушеного права особи.

Проте, рішення суду від 31.12.10. не виконане, а стягнути суму заборгованості в примусовому порядку стягувач позбавлений можливості з причини втрати виконавчого листа і пропуску строку для пред`явлення виконавчого документ у справі до виконання.

Частинами 1, 2 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи суму, яка підлягає стягненню за рішенням суду, 95899,67 доларів та 60214, 87 грн. на момент ухвалення судом рішення у 2010 році, в разі відмови в поновленні заявнику строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відбудеться порушення прав заявника як кредитора на отримання зі сторони позичальника кредиту та повернення процентів, що неодмінно завдасть шкоди кредитору.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.4 ст.10 ЦПК України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 46 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 червня 2004 року у справі «Півень проти України» вказано, що право на судовий розгляд, гарантований статтею 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатись невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (параграф 35).

Крім того, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18рп/2012 Конституційний Суд України).

Суд з урахуванням фактичних обставин справи вважає наявність достатніх підстав для задоволення заяви про поновлення ПАТ АБ «Укргазбанк» пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа відносно ОСОБА_1 до виконання.

Крім того, пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Із аналізу вищевказаних норм чинного законодавства випливає, що дублікат є документом, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дубліката є заява стягувача або державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Враховуючи те, що виконавчий лист, виданий Сихівським районним судом м. Львова у справі № 2-3166/10, відсутній як у державного виконавця, так і у стягувача, рішення суду фактично не виконується, суд дійшов висновку, що виконавчий лист дійсно втрачено та існують підстави для видачі його дубліката.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву задоволити.

Поновити ПАТ АБ «Укргазбанк» строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_1 у справі № 2-3166/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31 грудня 2010 року в частині стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 95 899 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) доларів 67 центів та 60 214 (шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) гривень 87 коп.

Видати дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 у справі № 2-3166/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31 грудня 2010 року в частині стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 95 899 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) доларів 67 центів та 60 214 (шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) гривень 87 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

У порядку ст.261 ЦПК України набирає законної сили після її проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 листопада 2020 року.

Суддя О.В.Тімченко