Ухвала

13 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 336/2251/19

провадження № 61-1754св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували з 19 листопада 1971 року у шлюбі, за цей час вони виплатили повністю пайовий внесок за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 03 червня 1998 року було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на вказану квартиру, право власності зареєстровано в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 35857 у реєстрову книгу № 215.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка на момент смерті мешкала та була зареєстрована за вказаною адресою з ним та його батьком ОСОБА_4 , які фактично прийняли спадщину за померлою, оскільки заповіт нею складено не було.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті також мешкав та був зареєстрований за вищевказаною адресою разом з позивачем. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, яку, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, прийняли позивач, та відповідач ОСОБА_2 (син спадкодавця від попереднього шлюбу).

Проте, постановою нотаріуса від 05 квітня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 на 1/4 частину квартири через відсутність документів, які підтверджують реєстрацію права власності спадкодавця на спадкове майно.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на неможливість захистити свої майнові права як спадкоємця, в іншій, позасудовий спосіб, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на ј частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено питання судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 20 січня 2020 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. В касаційній скарзі зазначила клопотання про розгляд справи за її участю.

У березні 2020 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , в якому, посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити її без задоволення, а постанову апеляційного суду- без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2020 року (після усунення заявником недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано матеріали справи № 336/2251/19 із суду першої інстанції, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

У березні 2020 року матеріали справи № 336/2251/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у січні 2020 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України(в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що в разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про розгляд справи за її участю - відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 25 листопада 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик