ЄУН 193/790/20
Провадження № 2/193/338/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2020 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кащук Д.А.
при секретарі судового засідання Ратушній В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами 5 червня 2012 року був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 17.
Від шлюбу з відповідачем мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що всі обов`язки щодо утримання дітей та їх виховання виконує самостійно. Позивач зазначає, що працює неофіційно, на обліку по безробіттю не перебуває, матеріальної допомоги від держави не отримує.
В зв`язку з цим позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі 4000,00 грн по 2000 грн на кожну дитину, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи в судове засідання не з`явився.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що шлюб позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 був зареєстрований 05 червня 2012 року згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено актовий запис за №17(а.с.5).
Шлюб між сторонами не розірваний.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.08.2012 року, виданого виконавчим комітетом Мар`є -Дмитрівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за №4 (а.с. 6) та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13.01.2014 року виданого виконавчим комітетом Мар`є -Дмитрівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за №1 (а.с. 7).
Відповідно до довідки, що видана виконавчим комітетом Девладівської сільської ради від 10.07.2020 року за № 139, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , діти проживають з батьками та знаходяться на їх утриманні (а.с. 8).
Позивач у Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України на обліку, як безробітна не перебуває, та допомогу по безробіттю не отримує, відповідно до довідки № 140 від 13.07.2020 року (а.с. 9).
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у судовому порядку.
Приписами ст.182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Як вбачається з позовної заяви, на теперішній час відповідач матеріального утримання на дітей не надає.
Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.
При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Відповідач перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком неповнолітніх дітей зобов`язаний утримувати їх до повноліття. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дітей на користь позивача у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 300 грн на кожну дитину.
Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.
За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій в розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 13 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, ч.1 ст.81, ч.2 ст.247, ст.263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень на кожну дитину щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 13 липня 2020 року і до до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи згідно з п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 13.11.2020 року.

Суддя Д. А. Кащук