Справа № 299/629/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Готри Т.Ю.,Фазикош Г.В.,

за участі секретаря: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Хижанської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Хижанської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із земельних ділянок, посвідчених Державним Актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗК№0310765 від 08.08.2006 року.

За життя померлий ОСОБА_3 залишив заповіт від 19.03.2007 року, за яким на випадок своєї смерті своє майно він залишив позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Отже позивачі, як спадкоємці першої черги та спадкоємці за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті їхнього батька ОСОБА_3 . Постановами приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А., від 22.02.2020 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з причин пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини. Як на підставу пропуску встановленого законом строку на прийняття спадщини, позивачі посилаються на відсутність інформації про існування складеного на їхню користь заповіту, у зв`язку із вищенаведеним вважають причини пропуску прийняття спадщини поважними, а тому просять суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті їхнього батька ОСОБА_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 03 червня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Хижанська сільська рада та приватний нотаріус Пилип М.А. проти задоволення позовних вимог не заперечували, про що подали відповідні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_3 (а.с.10). Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є земельні ділянки, посвідчені Державним Актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗК№0310765 від 08.08.2006 року (а.с.11).

За життя померлий ОСОБА_3 залишив заповіт від 19.03.2007 року, за яким на випадок своєї смерті своє майно він залишив позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.15).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 59543049 від 22.02.2020 року, інформація у спадковому реєстрі за померлим ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із змісту ст. ст. 1223,1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем,у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.

Як вбачається з матеріалів справи, - за життя ОСОБА_3 залишив на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заповіт посвідчений 19.03.2007 року секретарем Хижанської сільської ради Виноградівського району, що стверджується даними заповіту від 19.03.2007 року. (а.с.15)

Як на підставу апеляційних доводів апелянт посилалися на те, що в них була відсутня інформація про наявність складеного спадкодавцем заповідального розпорядження на їхню користь, і про існування якого вони довідалися із письмового повідомлення ОСОБА_4 (а.с.20), яка стала новим власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в якому проживав спадкодавець ОСОБА_3 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 03 червня 2020 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Хижанської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом за померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді