Справа № 234/1642/20
Провадження № 2-о/234/176/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Антонюка Д.І., заявника ОСОБА_1 , представника заявника Плотнікової К.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 однією сім`єю з вересня 2012 року по день смерті останньої.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 була дружиною її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька вони продовжували підтримувати родинні відносини. У вересні 2012 року стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився, тому вона переїхала до неї і з цього часу стала постійно проживати з ОСОБА_4 у її квартирі за адресом: АДРЕСА_1 , але залишалася бути зареєстрованою за іншою адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно договору дарування на праві власності належала ОСОБА_4 ..

Заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є рідною донькою ОСОБА_4 і проживає в смт. Гостоміль Київської області до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася та звертатися не збирається. В листопаді 2018 року заявник звернулася до Краматорської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову, так як не підтвердила факт родинних відносин, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду для встановлення факту її спільного проживання із спадкодавцем більше п`яти років до моменту відкриття спадщини для оформлення в подальшому спадщини за законом.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Плотнікова К.М. заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву, в якій підтвердила спільне проживання заявниці ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 з вересня 2012 року по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , про що Краматорським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 07.06.2018 року складено відповідний актовий запис №1737.

Згідно договору дарування від 12.11.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І., ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_4 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку за ОСОБА_4 зареєстровано Краматорським БТІ 14.11.2002 року за реєстровим №22585-П.

07.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Першої краматорської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ..

Як видно з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №53986744 та №53986743 від 07.11.2018 року, відсутня інформація про посвідчені заповіти та спадкові договори померлою ОСОБА_4 та про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після її смерті.

ОСОБА_4. з 09.03.1974 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , батьком заявниці ОСОБА_1. , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених в рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини.

Згідно довідки №4005 наданої 28.01.2019 року Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті сама була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 заявник ОСОБА_1 не була зареєстрована разом з нею.

Згідно довідки Комітету мікрорайону №1 Краматорської міської ради від 28.01.2020 року за №01-20-87 ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з вересня 2012 року фактично проживала із ОСОБА_4 по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала догляд, вела спільне господарство та здійснила поховання.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що ОСОБА_1 на протязі 5 років, до дня смерті проживала разом із ОСОБА_4 , яка хворіла та потребувала догляду.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1265 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання особи не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем (спадкодавцем), оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані суду та оцінені ним.

Враховуючи викладене, на підставі встановлених по справі обставин, показань свідків, Довідки комітету мікрорайону №1 про проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 з вересня 2012 року по день смерті, а також підтвердження даних обставин заінтересованою особою ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з вересня 2012 року проживала разом із ОСОБА_4 однією сім`єю у АДРЕСА_1 , без реєстрації, у зв`язку з чим є підстави для задоволення заяви та встановлення юридичного факту, оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику ОСОБА_1 для вирішення своїх спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 293,294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з вересня 2012 року до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.09.2020 року.

Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський