Справа №751/5206/20
Провадження №2/751/1048/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинської М.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності,

Встановив:

11.08.2020 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період часу з 31.05.2013 року по 07.11.2015 року; визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнення судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він з 02.09.1989 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який 16.09.2005 року був розірваний, проте вони продовжували проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала їм на праві спільної часткової власності. Вказано, що 22.04.2013 року вони продали вказану квартиру та разом переїхали до України, де згодом проживали як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначено, що 25.12.2014 року між ТОВ «ОСНОВА БУД -7», як продавець, та ОСОБА_5 , як покупець, був укладений Договір купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_5 . Вказано, що позивач разом з ОСОБА_5 продовжували проживати як чоловік та жінка разом та робили ремонт в новій квартирі. Зазначено, що 07.11.2015 року повторно між позивачем та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача ОСОБА_5 померла. Вказано, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є позивач, як її чоловік, та відповідач ОСОБА_2 , як її мати. Син ОСОБА_6 від першого шлюбу, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.07.2020 року, позивач звернувся до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні подружжя на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О., від 07.08.2020 року, було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі йому вказаного свідоцтва, після смерті його дружини ОСОБА_5 , оскільки спірна квартира ОСОБА_5 була набута до шлюбу з ним. За захистом своїх порушених прав змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні подану позовну заяву підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених в ній.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, поклавшись на відзив на позов. (а.с. 98-104) Відповідач пояснила, що спірна квартира булла придбана саме за її кошти, які були отримані від продажу особистої квартири, одноразовим платежем. Не заперечувала, що позивач та її покійна дочка ОСОБА_5 , у спірний проміжок часу, спільно проживали та придбали якесь рухоме майно.

Свідок ОСОБА_8 (сусідка покійної по АДРЕСА_5 ) в судовому засіданні показала, що вона завжди вважала, що позивач та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, навіть не знала, що вони розлучені. Вказала, що була в них в гостях у спірній квартирі після закінчення ремонту, в якій вони проживали спільно.

Свідок ОСОБА_9 (покійна ОСОБА_5 хрещена мати її дитину) в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 разом з позивачем приїхали з Росії до України та весь час проживали разом. Іноді позивач на тривалий час виїзджав до Російської Федерації у власних справах. Вказала, що відповідач продала власну квартиру і придбала для своєї доньки ОСОБА_5 спірну квартиру. Вказала, що при оформленні спірної квартири, позивача на території України не було.

Представник третьої особи - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с. 145)

Відповідно до ст.223 ЦПК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутність учасників справи, що не з`явилися на виклик суду.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 62 роки померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 217 (а.с. 56).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 31.05.2013 року було зареєстровано право власності за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі продажу від 25.03.2015 року, на квартиру АДРЕСА_3 . (а.с. 49-51)

Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4240 від 22.09.2020 року, ОСОБА_5 з 16.10.2013 року до 21.03.2015 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 . (а.с. 163 - 165)

25.12.2014 року між ТОВ «ОСНОВА БУД - 7» та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі продажу квартири, згідно якого ОСОБА_5 передано у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 110-112)

Як вбачається з копій паспортів та довідки, виданої ТОВ «КЖКК «Поліська», від 14.08.2020 року №302, за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 була зареєстровано з 21.03.2015 року та 05.02.2020 року була знята з обліку на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.01.2020 року; ОСОБА_4 з 28.7.2016 року також зареєстрований за вказаною адресою. (а.с. 10-13, 159)

Сам відповідач по справі, а також свідки, у судовому засіданні підтвердили факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_4 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , починаючи з 31.05.2013 року по день смерті останньої. Вказані свідки надали тотожні пояснення, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали як чоловік та дружина у період часу з 31.05.2013 року по 07.11.2015 року, мали спільний побут та бюджет.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що у судовому засіданні доведений факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у період часу з 31.05.2013 року по 07.11.2015 року, що є підставою для задоволення заяви позивача у цій частині.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Таким чином, оскільки спірне нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , було придбане в період проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_4 однією сім`єю, воно, на думку суду, є їх спільною сумісною власністю.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

В судовому засіданні встановлено, що відповідна частина спірного нерухомого майна була придбана покійною ОСОБА_5 за особисті кошти її матері, тобто відповідача по справі ОСОБА_10 , отриманих в межах ціни продажу квартири, належної останній на праві власності, що підтверджується Договором купівлі продажу від 04 жовтня 2013 року за реєстровим №1813 (а.с.107-109) та показами свідка ОСОБА_9 , і не спростовано позивачем.

При цьому, доводи ОСОБА_2 про те, що спірна квартира була придбана її донькою ОСОБА_5 у повному обсязі за грошові кошти, отримані в результаті продажу, належної на праві власності відповідачу, вказаної квартири АДРЕСА_6 , не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються, як безпосередньо самою домовленою ціною продажу квартири за договором, так і попереднім договором від 02 вересня 2013 року №121-Т, згідно якого половина суми вартості спірної квартири була перерахована ще до укладання вищезгаданого договору купівлі продажу (а.с.113-115).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність вищевказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визначення частки у праві спільної сумісної власності підлягають частковому задоволенню, шляхом визнаня за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненняю судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3202 грн. 10 коп.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником відповідача надано до суду договір про надання правничої допомоги від 28.08.2020 (а.с. 124), свідоцтво про право на надання адвокатською діяльністю (а.с. 125), ордер (а.с. 126), розрахунок понесених відповідачем судових витрат, з якого вбачається юридична консультація склала 2 год., вивчення і аналіз позовної заяви з додатками, правовий аналіз дій відповідача по справі, підготовка і вироблення правової позиції по справі, підготовка відзиву на позов та інших необхідних процесуальних документів, його направлення рекомендованою кореспонденцією учасникам по справі 7 год., майбутня участь адвоката у судових засіданнях суду першої інстанції 1 год. (а.с. 127), квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 04.09.2020 на суму 12 000 грн. (а.с. 128)

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу понесених відповідачем, що підлягають відшкодуванню, суд враховує пропорційний розмір позовних вимог, в яких було відмовлено позивачу, характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, часу, витраченого адвокатом на участь у судових засіданнях та на вчинення ним окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями (ознайомлення з матеріалами справи, підготовки запитів, заяв та клопотань), та з урахуванням положень ч. 4, 5 ст. 137, 141 ЦПК України, вважає за можливе зменшити розмір понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до розміру судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, звільнити сторони від обов`язку сплачувати одна одній судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-83, 95, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без реєстрації шлюбу, з 31.05.2013 року 07.11.2015 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2020 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач