Справа №640/8341/18
Провадження №2-др/639/7/20
13 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 640/8341/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
04 листопада 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова, звернувся із заявою представник відповідача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені в ході розгляду справи №640/8341/18 в сумі 4 000,00 грн. (витрати на правову допомогу) та 420, 40 грн. (судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення), що разом складає 4 420,40 грн.
У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вирішив розглянути питання про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 640/8341/18 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року у цивільній справі № 640/8341/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року у цивільній справі № 640/8341/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано.
Цивільну справу № 640/8341/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості призначено до розгляду в судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.
Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Аналізуючи наведене та виходячи з наявності виконаних робіт, зокрема, наявності заяви про перегляд заочного рішення, подачі її до суду, ознайомлення з матеріалами справи,подання клопотань, враховуючи погодинну оплату, встановлену за домовленістю сторін, а також те, що справа не вважається складною, і принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги з 4 000, 00 грн. до 1 500, 00 грн., які підлягають стягненню з позивача АТ КБ «Приватбанк», оскільки судом була постановлена ухвала про залишення позову без розгляду з підстав ч.3 ст. 270 ЦПК України.
Щодо вимог представника заявника про розподіл судових витрат в частині стягнення з позивача сплаченої суми судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.
Так, представник заявника просив суд стягнути з позивача, окрім витрат на професійну правничу допомогу, судовий збір у розмірі 420, 40 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення.
Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення, її порядок розгляду встановлено за правилами Глави 28 Цивільно-процесуального кодексу України.
Нормами вищезазначеної глави не врегульовано порядку розподілу судових витрат між сторонами, а тому судовий збір, який сплачений за подання заяви про перегляд заочного рішення залишається за особою, яка звернулася до суду з даною заявою.
Виходячи з наведеного, заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 640/8341/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,133, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення судового збору та стягнення судових витрат у цивільній справі №640/8341/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500, 00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).
Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Додаткова ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту ухвали.
Повний текст додаткової ухвали складено 13.11.2020.
Суддя В.В.Труханович