Справа № 458/172/20
Провадження № 2/455/510/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2020 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу №458/172/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 21.07.2011 року у Либохорській сільській раді Турківського району Львівської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина на даний час проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати сина.

З народження дитини відповідач проживає окремо, з дитиною не бачиться, матеріально жодного разу не допомагав. Домовитися з ним про спільне утримання сина їй не вдається.

Вона не працює, перебуває в декретній відпустці, коштів на забезпечення всіх потреб сина їй не вистачає, враховуючи постійно зростаючі ціни на споживчі товари та її скрутне становище.

Відповідач є здоровою, працездатною особою, працює неофіційно за кордоном, інших осіб на утриманні не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

З урахуванням позовної заяви в порядку ст.49 ЦПК України, поданої в канцелярію суду 12.11.2020 року просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі однієї чверті із всіх видів його заробітку (доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

З протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020 року (а.с.9) відомо, що призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням в.о. голови Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_4 №01-09/91/20 від 13.03.2020 року справу передано на розгляд найбільш територіально наближеного суду - до Старосамбірського районного суду Львівської області в зв`язку з неможливістю автоматизовано розподілити справу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя №3049/0/15-19 від 21.11.2019 року єдиний працюючий суддя Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_4 відсторонений від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (всі інші посади суддів - вакантні), що підтверджується протоколом про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями.

25.03.2020 року справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2020 року справа передана судді ОСОБА_5

Ухвалою судді від 10.04.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 17 годину 00 хвилин 13.01.2021 року.

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_5 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П..

Ухвалою судді від 16.09.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 16 годину 30 хвилин 12.11.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. 12.11.2020 року в канцелярію суду до початку розгляду справи подала позовну заяву в порядку ст.49 ЦПК України, в якій також просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи належно повідомлявся причин неявки суду не повідомив. 12.11.2020 року подав в канцелярію суду заяву в якій вказує, що 12.11.2020 року від позивачки ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви в порядку ст.49 ЦПК України, позов визнає частково, справу просить розглядати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони з 21.07.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю, та перебуває на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 7-8).

Також, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином, та не має можливості в повній мірі забезпечити дитину усім необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13), за віком є здоровою та працездатною особою, добровільно матеріальної допомоги на сина не надає, у своїй заяві уточнені позовні вимоги визнав частково.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки заявлені позивачем вимоги та визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Також, в порядку ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст. 180-184 СК України, ст. 12, 76 - 81, 141, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі однієї чверті із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Ю.П.Пошивак