Провадження № 2/205/1144/20
УХВАЛА

17 листопада 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Павелка Сергія Михайловича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Остапенко Н.Г.) від 13.03.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 107000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1007,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Нижний А.В.) від 02.11.2017 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2014 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Нижний А.В.) від 12.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Басова Н.В.) від 17.10.2018 року в порядку повороту виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2014 року, ухваленого у цивільній справі № 205/10677/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 33404,67 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.03.2019 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019 року справу розподілено судді Шавулі В.С .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Шавула В.С.) від 15.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

11.12.2019 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закінчено підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

На підставі розпорядження керівника апарату Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 226 від 15.07.2020 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про АСДС та рішення зборів суддів від 16.06.2020 року, призначено повторний автоматичний розподіл цивільної справи, у зв`язку зі звільненням судді Шавули В.С. у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020 року цивільну справу розподілено в провадження судді Басової Н.В.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2020 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

16 листопада 2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Павелка С.М. про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу про відвід судді Басової Н.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три дні до наступного засідання, то така заява розглядається судом, що розглядає справу.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Крім того, згідно Кодексу суддівської етики та пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п. 66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

З вказаної заяви про відвід вбачається, що відвід судді Басовій Н.В. пов`язується з незгодою з процесуальними рішеннями судді, прийнятими у даній справі та з тим, що суддя приймала участь у вирішенні даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд вважає, що процесуальні рішення судді не можуть бути підставою для задоволення відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості чи об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

В той же час, суд вважає, що з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді зазначеної цивільної справи, з метою запобігання звинувачень у заінтересованості в результатах розгляду справи та виникненню конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, а приймаючи до уваги ту обставину, що суддею Басовою Н.В. розглядалась заява про поворот виконання рішення у даній справі, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід головуючому судді Басовій Н.В.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Павелка Сергія Михайловича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Задовольнити самовідвід головуючому судді Басовій Н.В. у розгляді цивільної справи № 205/10677/13-ц (2/205/1144/20) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Справу передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для визначення іншого судді в порядку повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Басова

.