Справа № 562/571/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2020 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), -

встановив:

В поданій до суду скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що на виконанні у Здолбунівському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження ВП № 45844820 з примусового виконання виконавчого листа № 562/571/14, виданого 25.11.2014 року Здолбунівським районним судом про стягнення солідарно з нього та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 від 18.02.2008р. в розмірі 122796,89 грн. та 1227 грн. судових витрат.

В процесі виконання державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна (коштів) боржника від 10 вересня 2020 року та накладено арешт на транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . На описане майно було накладено арешт та встановлено обмежено права користування ним: заборонено відчужувати.

Вважає постанову державного виконавця незаконною та необґрунтованою, оскільки вимога з`явитися до державного виконавця та надати транспортний засіб з метою його опису та арешту була направлена в межах іншого виконавчого провадження, а саме: ВП 47291480 з приводу виконання рішення суду в справі № 562/1401/13, а арешт було накладено в межах виконавчого провадження ВП № 45844820 з примусового виконання виконавчого листа № 562/571/14.

При цьому державним виконавцем не визначено суми стягнення в межах якої мав бути накладений арешт, не враховано, що в період з 2015 року по теперішній час стягуються кошти на користь стягувача.

При описі майна йому булло роз`яснено, що він може вільно володіти та користуватися транспортним засобом. Проте, коли 01.10.2020р. він звернувся до державного виконавця та вказав, що має намір їхати за кордон, тоді йому лише було роз`яснено, що він не може в повній мірі володіти та користуватися транспортним засобом.

Вказує на те, що ним пропущено строк оскарження оспорюваної постанови від 10.09.2020р. з поважних причин, так як йому не було роз`яснено право на оскарження постанови, строк протягом якого постанову можна оскаржити. Крім того про обмеження права володіти та користуватися транспортним засобом йому не було роз`яснено і про це він дізнався лише 01.10.2020р.

Просить суд поновити строк оскарження постанови та постановити ухвалу, якою постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника винесену 10.09.2020р. державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В заяві поданій суду справу просить розглянути без його участі та задовільнити її.

Державний виконавець в судове засіданні не з`явився. Просить скаргу розглянути без його участі. В письмових запереченнях вказав на те, що ОСОБА_1 було пропущено строк звернення до суду з скаргою без поважних причин, оскільки він був присутній при винесенні вказаної постанови та отримав її 10.09.2020р. про, що свідчить його підпис в постанові, а 01.10.2020р. до відділу виконавчої служби він не звертався, будь-яких документів не отримував, а тому є всі підстави для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Крім того, державний виконавець вказує на те, що будь-яких порушень при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника допущено не було, постанова винесена в межах виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні, борг боржниками за яким не погашено, а отже скарга є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п.а ч.1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

Частиною 2 ст.449 ЦПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Обгрунтовуючи поважність пропуску строку звернення з скаргою до суду ОСОБА_1 посилався на те, що лише коли він 01.10.2020р., звернувся до державного виконавця та повідомив що має їхати за кордон, йому стало відомо, що він не може в повній мірі володіти та користуватися транспортним засобом.

Проте, ОСОБА_1 на підтвердження даної обставини не надано жодного доказу.

Натомість державний виконавець в письмових поясненнях заперечував дану обставину та вказав, що ОСОБА_1 01.10.2020 р. у відділі ДВС не було і з будь-якими заявами він до державного виконавця не звертався.

Крім того, з постанови про опис та арешт майна (коштів) від 10.09.2020р вбачається, що її копію він отримав в день її винесення.

За таких обставин суд вважає, що підстав для поновлення строку для подання скарги не має, а відтак скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126, 449 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 в поновленні строку для подання скарги відмовти.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про опис та арешт майна (коштів) від 10.09.2020р. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя