ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

м.Суми

Справа №591/2104/20

Номер провадження 22-ц/816/2139/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Базіля Романа Володимировича,

представника Сумської міської ради Парфененка Максима Сергійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сумської міської ради

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я. у м. Суми, повне судове рішення складено 25 серпня 2020 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про поновлення договору оренди землі, визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що 03 липня 2013 року між нею та Сумською міською радою строком до 24 квітня 2018 року укладено договір оренди земельної ділянки із земель громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) загальною площею 0,0074 га, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:008:0027.

22 березня 2018 року позивачка письмово повідомила Сумську міську раду про свій намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди на новий строк, надала проект Договору оренди землі та копію документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно.

Відповідач про результати розгляду заяви ОСОБА_1 не повідомляв, тому позивачка продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, проте 26 вересня 2018 року Сумською міською радою було прийнято рішення №3859-МР «Про відмову ОСОБА_1 у поновлені договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ».

Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними, а тому просила визнати укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 03 липня 2013 року, про що в державному реєстрі прав вчинено запис 27 серпня 2013 року за №2263000; визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року №3859-МР «Про відмову ОСОБА_1 у поновлені договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ».

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Визнано укладеною Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 03 липня 2013 року, про що в державному реєстрі прав вчинено запис 27 серпня 2013 року за №2263000, викладено текст угоди:

«Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 03 липня 2013 року, про що в державному реєстрі прав вчинено запис 27 серпня 2013 р. № 2263000.

Сумська міська рада, від імені територіальної громади міста Суми, що іменується в подальшому Орендодавець, в особі міського голови міста Суми Лисенка Олександра Миколайовича, що проживає в АДРЕСА_2 , який діє у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Постанови Сумської міської виборчої комісії Сумської області від 16 листопада 2015 року № 89 «Про підсумки голосування та результати виборів, обраного Сумського міського голову в єдиному одномандатному виборчому окрузі», з однієї сторони, та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що іменується у подальшому ОРЕНДАР, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області 15 грудня 1998 року), з іншої сторони, домовились про наступне:

1.Частину першу пункту 2.2. розділу 2 «Умови надання земельної ділянки» викласти у новій редакції, а саме:

«Договір укладається строком до двадцять четвертого квітня дві тисячі двадцять третього року.».

2. Всі інші умови договору оренди земельної ділянки від 03 липня 2013 року, про що в державному реєстрі прав вчинено запис 27 серпня 2013 року за № 2263000, залишити без змін.

3. Рішення суду про визнання укладеною Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 03 Липня 2013 року, про що в державному реєстрі прав вчинено запис 27 серпня 2013 року за № 2263000, є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки.

4. Додаткова угода набуває чинності з моменту набрання рішенням суду законної сили.

5. Після набуття Додатковою угодою чинності, протягом 10 робочих днів, вчинити дії по внесенню відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.»

Зазначені реквізити сторін договору.

Визнано незаконним та скасовано рішення Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року № 3859-МР «Про відмову ОСОБА_2 у поновлені договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ».

Стягнуто на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Сумської міської ради.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Сумська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції безпідставно не врахував, що договір оренди земельної ділянки між сторонами діяв з 27 серпня 2013 року по 24 квітня 2018 року, що складає 4 роки 8 місяців 1 день, визнаючи додаткову угоду укладеною, на умовах, запропонованих позивачем, суд першої інстанції поновив дію договору оренди земельної ділянки на п`ять років, тобто на умовах відмінних від тих, на яких діяв первинний договір. Земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, належить до земель житлової та громадської забудови. Рішенням виконкому Сумської міської ради від 12 червня 2018 року «Про затвердження проектного плану І черги забудови території мікрорайону між вулицею Харківська проспектом Михайла Лушпи та АДРЕСА_4 » були затверджені графічні матеріали щодо планування частини зазначеного мікрорайону, які не передбачають розміщення на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , окремо розташованого торгівельного об`єкту магазину. Тому відповідач вважає, що сторони не досягли згоди щодо умов використання земельної ділянки, що є підставою для припинення переважного права орендаря на поновлення договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, доводи наведені Сумською міською радою у апеляційній скарзі не є підставою для його зміни або скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Сумської міської ради Парфененка М.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Базіля Р.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 02 березня 2013 року на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення ОСОБА_2 стала власником взуттєвої майстерні по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,7 кв.м (а.с. 11-13).

03 липня 2013 року позивачка уклала з Сумською міською радою Договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0074 га, кадастровий номер :01:008:0027, на якій знаходиться вказана нежитлова будівля, про що в державному реєстрі прав було вчинено запис 27 серпня 2013 року за № 2263000 (а.с. 14 23).

Термін дії договору оренди земельної ділянки - до 24 квітня 2018 року.

Земельна ділянка за Договором надана в оренду під розміщеним магазином господарчих товарів (до цього взуттєва майстерня), згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель землі громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

У договорі оренди сторони визначили, що по закінченню терміну договору, орендар має переважне право на поновлення цього договору на новий строк, про що зобов`язаний повідомити орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладання договору оренди припиняється (п. 2.2 Договору).

21 червня 2017 року Сумська міська рада своїм рішенням № 2319-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24 березня 2011 року № 391-МР «Про підписання додаткових угод до договорів оренди землі про їх поновлення» визначила керівником органу місцевого самоврядування Сумського міського голову Лисенка Олександра Миколайовича уповноваженим підписувати додаткові угоди до договорів оренди землі про їх поновлення (а.с. 21).

22 березня 2018 року позивачка звернулася до відповідача через Центр надання адміністративних послуг у м. Суми Сумської міської ради із заявою, копією договору оренди земельної ділянки, що поновлюється, копією документа, що посвідчує право на нерухоме майно та копією паспорта для одержання послуги «надання рішення про поновлення договору оренди землі» (а.с. 25).

17 травня 2018 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 на постійній комісії з питаньархітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради було вирішено підготувати проект рішення на сесію Сумської міської ради із відмовою заявнику у поновлені договору оренди спірної земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю її розташування містобудівній документації (а.с. 58-63).

26 вересня 2018 року Сумська міська рада своїм рішенням №3859-МР відмовила позивачці у поновленні строку дії спірного договору оренди земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю її розташування містобудівній документації (а.с. 56).

Відповідно до вимог частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини шостої-сьомої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (станом на час виникнення спірних правовідносин) У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Частинами восьмою та одинадцятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Сумської міської ради «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками» №2311-МР від 24 квітня 2013 року вирішено питання про надання ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки під належним їй магазином господарчих товарів по АДРЕСА_1 площею 0,0073 га (кадастровий номер :01:008:0027), строком на 5 років.03 липня 2013 року сторони уклали Договір оренди вказаної земельної ділянки до 24 квітня 2018 року (а.с. 11-24).

Діючи згідно з вимогами п.п. 2.2. договору та маючи намір скористатися своїм правом на поновлення договору оренди, у межах місячного строку до спливу строку договору - 22 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача через Центр надання адміністративних послуг у м. Суми Сумської міської ради з відповідною заявою.

Тобто позивачка дотрималась погодженого сторонами договору порядку дій, необхідного для поновлення договору оренди землі.

Встановлено, що ОСОБА_2 після закінчення строку договору оренди від 03 липня 2013 року продовжує користуватися земельною ділянкою, заборгованості зі сплати орендної плати не має.

Письмових заперечень проти поновлення на новий строк договору оренди земельної ділянки, укладеного з ОСОБА_2 , орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку його дії не висловлював.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_2 належно виконує свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомила орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, надала проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, Сумська міська рада письмово не повідомляла орендаря про відмову у поновленні договору оренди в установлений законом строк, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_2 щодо поновлення договору оренди землі.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, в результаті чого задовольнив позов ОСОБА_2 .

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивачки про скасування рішення Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року «Про відмову ОСОБА_2 у поновленні договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 » з огляду на наступне.

Відмовляючи ОСОБА_2 у поновленні строку дії Договору оренди земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 під розміщеним магазином господарчих товарів, Сумська міська рада послалась на невідповідність її розташування містобудівній документації. У відзиві на позовну заяву в обґрунтування законності вказаного рішення відповідач послався на рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 червня 2018 року «Про затвердження проектного плану І черги забудови території мікрорайону між вулицею Харківська, проспектом Михайла Лушпи і АДРЕСА_4 », яким були затверджені графічні матеріали щодо планування частини зазначеного мікрорайону, відповідно до яких на території мікрорайону не передбачено розміщення окремо розташованого торгівельного об`єкта магазину (а.с. 56, 93-95).

Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (частина перша статті 393 ЦК України).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовання на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно з п. 5.1.5. п. 5.1. ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» проектний план є основним кресленням детального плану, який включає: - елементи планувальної структури та забудови території, зазначені у 5.1.3, які пропонується залишити без змін; - запропоноване функціональне використання території та розміщення забудови різних видів (у т.ч. шляхом реконструкції) з відокремленням об`єктів на етап від 3 років до 7 років реалізації з відображенням режиму та параметрів забудови земельних ділянок; - межі існуючих земельних ділянок; - пропозиції щодо розміщення нової та реконструкції існуючої забудови (обсяги, послідовність); - громадські та торговельні центри, інші об`єкти масового користування (заклади освіти, основні підприємства торгівлі та обслуговування, зупинки зовнішнього та швидкісного транспорту, пересадочні вузли тощо); - нерухомі об`єкти культурної спадщини, землі історико-культурного призначення, території історичних ареалів; - червоні лінії з позначенням назв проектних та існуючих вулиць, доріг, майданів тощо; - лінії регулювання забудови; - транспортні та інженерні споруди (шляхопроводи, мости, дамби, тунелі ДБН Б.1.1-14:2012 10 тощо), транспортні вузли і розв`язки, пішохідні переходи у різних рівнях; - зелені насадження загального користування та спеціального призначення, водні об`єкти; - основні існуючі та запропоновані елементи благоустрою та озеленення на територіях кварталів, мікрорайонів, проїзди, автостоянки, гаражі; - підземні споруди цивільного призначення.

Тобто, затверджений проектний план І черги забудови території мікрорайону між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми є однією із складових частин детального плану забудови території у відповідності до п.п. 5.1.5. п. 5.1. ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.03.2012 № 107. Проектний план є основним кресленням детального плану і не є самостійною містобудівною документацією.

До прийняття рішення виконавчим комітетом Сумської міської ради про затвердження «Детального плану території між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми», проектний план не може бути підставою для відмови орендарю у поновленні договору оренди на новий строк, оскільки він не належить до містобудівної документації.

Також колегія суддів вважає, що у разі необхідності надання земельної ділянки, яку орендує позивач у справі, для суспільних потреб , відповідач , як орендодавець, не позбавлений можливості в порядку передбаченому ст. 32-1 Закону України «Про оренду землі» прийняти рішення про розірвання договору оренди за умови повного відшкодування орендарю збитків , спричинених цим, зокрема витрат, пов`язаних з виділенням частини земельної ділянки в окрему земельну ділянку та укладення нового договору оренди ( ч.5 ст.32-1 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що сторони не досягли домовленості щодо умов використання земельної ділянки, оскільки у встановлений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» строк відповідач жодних заперечень проти поновлення договору оренди не висловив.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що додаткова угода, визнана укладеною на строк який відрізняється від строку дії первинного договору, тобто на відмінних умовах з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Рішенням Сумської міської ради «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками» №2311-МР від 24 квітня 2013 року вирішено питання про надання ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки під належним їй магазином господарчих товарів по АДРЕСА_1 площею строком на 5 років.03 липня 2013 року сторони уклали Договір оренди вказаної земельної ділянки терміном дії - до 24 квітня 2018 року (а.с. 11-24).

Тобто твердження апеляційної скарги про відмінність істотних умов поновленого місцевим судом договору щодо його строку спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин доводи апеляційної скарги Сумської міської радине дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Сумської міської радина рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 серпня 2020 року залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11 листопада 2020 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

С.Г. Хвостик