Справа № 135/264/20
Провадження № 2/135/173/20
У Х В А Л А

іменем України

13.11.2020 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючої судді Волошиної Т.В., за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває вказана вище цивільна справа.

24.02.2020 справа надійшла до Ладижинського міського суду Вінницької області.

Відповідно до здійсненого 24.02.2020 авторозподілу справи, вказана справа отримана головуючим суддею Корнієнком О.М.

09.11.2020 судді Корнієнку О.М. було заявлено відвід.

10.11.2020 було винесено ухвалу, якою постановлено відвести суддю Корнієнка О.М. від участі в розгляді даної справи.

Відповідно, було проведено повторний авторозподіл справи і дана цивільна справа була передана судді Волошиній Т.В.

13.11.2020 суддя Волошина Т.В. подала заяву про самовідвід судді.

На обґрунтування самовідводу посилалась на те, що при дослідженні матеріалів даної цивільної справи нею, як головуючою суддею було встановлено, що позов у даній цивільній справі було підготовлено ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору про надання правничої допомоги, за яким, зокрема, сторони погодили можливість здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 в судах. При цьому ОСОБА_3 , який на даний час є суддею у відставці, тривалий час працював в Ладижинському міському суді на посаді судді, зокрема, працював разом із суддею ОСОБА_4 , займав адміністративну посаду голови суду, до виходу у відставку виконував обов`язки голови суду.

Водночас суддя зазначила, що протягом останніх років, на жаль, між нею та ОСОБА_3 склалися напружені відносини негативного характеру, які можуть викликати у сторони позивача сумніви у прийнятті під її головуванням об`єктивного та неупередженого рішення по даній справі. Також, зазначила, що на даний час її стосунки із ОСОБА_3 погіршилися, про що свідчать скарги до Вищої ради правосуддя щодо неї, подані учасниками у справі, яким правозахисник ОСОБА_3 надавав юридичну допомогу, а також заявлені їй під час розгляду справ, в яких є правозахисником ОСОБА_3 відводи, зі змісту яких вбачається виклад недостовірної та образливої інформації щодо особистого життя судді у побуті, її сім`ї, зокрема, дітей та чоловіка.

За таких обставин вважає, що розгляд спору суддею Волошиною Т.В. може викликати сумніви у сторін, а також у стороннього спостерігача та громадськості щодо об`єктивності та неупередженості судді по даній справі, а також може трактуватись як підтримання суддею позиції однієї зі сторін, зокрема, в разі задоволення позову або як упередженість судді у разі відмови у задоволенні позову, враховуючи характер відносин, який склався між суддею Волошиною Т.В. та Патраманським І.О.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Частиною 9 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим, 4.11.1950 року), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, в рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (№33949/02, п. 49-53), вказано, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При цьому навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість, або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться".

Відповідно до п. 12 Висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено, що судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до змісту п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Європейський суд з прав людини пояснив, що вимоги щодо неупередженості мають два аспекти. По-перше, суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього (Справа «Грегорі проти Сполученого Королівства» (Gregory v United Kingdom), Європейський суд з прав людини, (1997) 25 EHRR 577).

Неупередженість повинна існувати і як факт, і в сприйнятті розумної особи. Якщо є підстави вважати, що має місце упередженість, таке сприйняття ймовірно викличе незадоволення та відчуття несправедливості і відповідно підірве довіру до судової системи. Сприйняття неупередженості визначається за критерієм розумного спостерігача.

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на незначний термін, що минув з 2019 року, коли вийшов у відставку суддя ОСОБА_3 , який надає правничу допомогу по даній справі, те, що він тривалий час займав посаду та виконував обов`язки голови Ладижинського міського суду, працював разом із суддею Волошиною Т.В., зазначений суддею негативний характер відносини, які склалися протягом останніх років за час роботи в Ладижинському міському суді Вінницької області, а також тривалість їх на даний час, з метою уникнення сумнівів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді і для забезпечення суб`єктивної впевненості сторін і стороннього спостерігача в тому, що справа розглядатиметься незалежним і безстороннім судом, а також для усунення будь-яких сумнівів в неупередженості суду, суд вважає, що заяву про самовідвід судді слід задовольнити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40, 260, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Волошиної Тетяни Вікторівни задовольнити.

Відвести суддю Волошину Тетяну Вікторівну від участі у цивільній справі №135/264/20 (провадження 2/135/173/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір?ю.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя