13.11.2020
Справа № 696/888/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року місто Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ніколенко О.Є.,

за участі:

секретаря судового засідання Зачепи Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка цивільну справу:

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3

вимоги позивача: про виселення з приватного будинку за неможливістю спільного проживання,

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

25серпня2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про виселення з приватного будинку за неможливістю спільного проживання.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що є власником житлового будинку, де проживає разом з дружиною та сином (відповідачем) ОСОБА_2 . Він є інвалідом 2 групи, крім того з дружиною є пенсіонерами, хворіють та потребують постійного спокою. Відповідач же впродовж тривалого часу зловживає спиртними напоями, ніде не працює, постійно порушує їх спокій, вчиняє в сім`ї дебоші і скандали, руйнує майно, що негативно впливає на їх фізичний і психологічний стан.

Впродовж тривалого часу були звернення до поліції з приводу негідної поведінки відповідача, який створює нестерпні умови в сім`ї у вигляді насилля над ними як батьками. Однак будь-які заходи адміністративного впливу на нього не діють, а навіть навпаки посилюють агресію, в зв`язку з чим вони живуть у страху, так як дії відповідача можуть бути не передбачуваними.

Виходячи з наведених обставин позивач просив:

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із домоволодіння по АДРЕСА_1 за неможливістю спільного з ним проживання без надання йому іншого житлового приміщення.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02вересня 2020 року (а.с. 23-24) було постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17вересня 2020 року (а.с. 18) у Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області за клопотанням позивача витребувано відомості про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 24вересня 2020 року (а.с. 40-41) підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд по суті та викликано свідків.

Ухвалою суду від 07жовтня 2020 року (а.с. 49-50)у Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області (20801, вул. Пушкіна, 50, м. Кам`янка Черкаської області) витребувано докази.

ІІІ. Пояснення учасників справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, додатково зазначив, що просить суд захистити його право на спокійне життя та старість у власному житлі. Терпіти знущання та образи сина немає сил, він та його дружина (мати відповідача) не можуть захиститися від власної дорослої дитини у своєму домоволодінні, який знущається над ними, вчиняє дії як психологічного так і фізичного насилля, пошкоджує їхнє майно, не допомагає по господарству, тому просить позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання призначене на 10.11.2020 не з`явився, по невідомій суду причині. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В той же час свою позицію висловив під час судового розгляду справи по суті 26.10.2020, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, пояснив, що дійсно іноді перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та з батьками виникають конфліктні ситуації, після чого останні звертаються до правоохоронних органів. Але вважає, що в цих конфліктах винний не тільки він, а і батьки, які його також ображають та не поважають. Деякі меблі та майно булипошкодженими внаслідок його бійок з батьками, а саме штовханини.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач, її син, неодноразово вчиняв сімейне насилля відносно неї, за що до нього застосовувалися як заходи адміністративного примусу, так і притягувався до кримінальної відповідальності. Упродовж двадцяти років спільне життя з сином стале нестерпне, тому просить задовольнити позов повністю.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4-5) підтверджується, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28.09.1969 (а.с. 6) вбачається що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вступили до шлюбу 28.09.1969.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.04.2003 (а.с.7) підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Жаботин Кам`янського району Черкаської області є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 18.08.202 № 3738 (а.с. 8) слідує, що до складу сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією виписки із акту огляду МСЕК (а.с. 9) підтверджується що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання, безтермінове.

З копій рапортів СРПП №2 Кам`янського ВП СВП ГУНП в Черкаській області (а.с. 10, 13, 14) вбачається, що 18.03.2019 о 20:20, 18.06.2020 о 10:06 та 18.06.2020.о 15:46 на службу 102 від ОСОБА_3 надходили повідомлення про сварку із сином ОСОБА_2 та те, що він зловживає алкоголем, поводить себе дуже агресивно та погрожує їй та її чоловіку фізичною розправою, чинить фізичне та психологічне насилля. Під час перевірки даних звернення, відносно гр. ОСОБА_2 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Попереджено про недопустимість в подальшому скоєння будь-яких правопорушень.

Згідно копій довідок про результати проведеної перевірки по факту того, що син ОСОБА_2 , вчиняє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11, 15) було проведено перевірку наповідомлення гр. ОСОБА_3 та вирішено ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Копіями листів від 12.05.2020 № 3264/122/62/01-2020 та 08.07.2020 № 4703/122/62/01-2020 ОСОБА_4 було повідомлено, що відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та матеріали для прийняття законного рішення направлено до Кам`янського районного суду Черкаської області, а також проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_2 , щодо недопущення в подальшому протиправних дій та антигромадських вчинків.

З листа начальника Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 22.09.2020 №7722/122/62/01-2020 на виконання ухвали суду від 17 вересня 2020 року, щодо надання відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (а.с. 33-38) вбачається, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за насилля в сім`ї відносно своєї матері: 20.12.2019 - за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.; 06.11.2019 - за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.; 24.06.2020 - за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.; 29.07.2020 - за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді 60 годин громадських робіт. Крім того, притягувався до адміністративної відповідальності за вживання алкоголю в громадських місцях: 08.10.2020 - за ч. 1 ст. 178 КУпАП, накладено стягнення у вигляді попередження; 06.05.2020 - за ч. 2 ст. 178 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

Відповідно до листа Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 16.10.2020 №8260/122/62/01-2020 на запит суду було повідомлено, що 04.10.2020 о 15 год. 48 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив фізичне та моральне насильство відносно своєї матері ОСОБА_3 . По вказаному факту від заявниці було відібрано заяву та пояснення. В зв`язку з вчиненням неодноразових та систематичних дійщодо гр. ОСОБА_3 , було зібрано матеріали та передано до органу досудового розслідування Кам`янського ВП. Вказані відомості внесені до ЄРДР за №0000292 (а.с. 58).

До гр. ОСОБА_2 працівниками Кам`янського ВП застосовувалися спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме взяття на профілактичний облік категорії «кривдник» з 08.10.2019 по теперішній час та проведення профілактичних бесід щодо недопущення вчинення ним протиправної поведінки (а.с. 58-59).

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 60) вбачається, що за заявою ОСОБА_3 05.10.2020 зареєстровано кримінальне провадження, номер якого: 0000292. Виклад обставин що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_2 , 1968 р.н., мешкає по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння систематично вчиняє сімейне насильство відносно своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно вироку суду від 05.11.2020 вбачається, що 20.10.2020, затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 180 годин. Вирок суду на час розгляду справи, законної сили не набрав.

Свідок ОСОБА_5 по суті справи пояснила, що є родичкою сторін по справі, влітку перебувала у них в гостях. Коли вночі вийшла в туалет, ОСОБА_2 почав світити їй ліхтарем в очі, після зробленого зауваження, накинувся і почав душити. Неодноразово була свідком того як відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав своїх батьків грубою нецензурною лайкою, особливо матір.

V. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи регулювання спірних правовідносин.

У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з п. 4 ст. 31 ЦКУкраїни фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Б. Особливості доказування в даних правовідносинах.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В. Вирішення позовних вимог по суті.

Правовідносини між сторонами врегульовано нормами Житлового кодексу УкраїнитаЦивільного кодексу України.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу Української РСР(далі - ЖК Української РСР) закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (подружжя, діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Аналогічні положення містяться і у ч. 1ст. 405 ЦК України, згідно яких члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Підстави та порядок позбавлення членів сім`ї власника права користування жилими приміщеннями визначені у ст. 157 ЖК Української РСР, якою встановлено, що членів сім`ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК Української РСР. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого приміщення.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

За нормою статті 391 Цивільного кодексу України власник, майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах мешканців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85 №2 судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК УРСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 р. по справі № 679/1657/18 зроблено висновок, що систематичність порушення правил співжиття визначається виходячи з кількісного показника протягом необмеженого проміжку часу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 систематично порушує правила співжиття, завдає психологічне насилля щодо своїх батьків. Позивач (батько)- інвалід другої групи, пенсіонер, 71 рік; мати ОСОБА_3 , пенсіонерка, 70 років. Вжиті органами поліції профілактичні заходи та попередження не дали позитивних результатів. ОСОБА_2 продовжував вчиняти психологічне насилля щодо своїх батьків навіть після того як останні подали позов про його виселення до суду, тобто даний фактор, його не стримав, і він продовжував протиправні дії, що призвели до порушення кримінальної справи та ухвалення вироку суду за ст.126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насилля, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, і хоча вирок не набрав законної сили, з його змісту вбачається, що ОСОБА_2 повністю визнав свою вину, та узгодив з потерпілою (матір`ю) міру покарання.

Органи влади мають позитивний обов`язок відповідно до Конвенції запровадити та застосовувати належне законодавче підґрунтя, яке б забезпечувало ефективний захист від випадків домашнього насильства (див. серед інших справ Bevacquaand S. v. Bulgaria, no. 71127/01, § 65, 12 червня 2008 року; A. v. Croatia, no. 55164/08, § 60, 14 жовтня 2010 року; та Hajduova v. Slovakia, no. 2660/03, § 46, 30 листопада 2010 року) (пункт 79 рішення).

У даній справі твердження позивача заслуговують на довіру, так як з достовірністю встановлено, що протягом тривалого часу він з дружиною зазнавали психологічного насильства від свого сина, з яким проживають в одному будинку, який належить позивачу. Ці події мали вплив на психічну недоторканність членів сім`ї (батьків), які проживають з відповідачем, тобто позивача та третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, органи державної влади були добре обізнані про ситуацію і неодноразово втручалися в окремі інциденти. Зокрема з 08.10.2019 року по теперішній час, відповідач взятий на облік категорії «кривдник» та з ним неодноразово проводилися профілактичні бесіди (а.с.58). Такі заходи не вирішили ситуацію позивача, і останній змушений був звернутися з позовом до суду за статтею 116 Житлового кодексу, яка передбачає можливість виселення особи без надання іншого житлового приміщення у разі системних неправомірних дій.

Зважаючи обставини справи та факти з`ясовані під час судового розгляду, суд вважає, що такий засіб правового захисту може вирішити ситуацію позивача.

Також суд вважає, за необхідне зазначити, що хоча виселення є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла, але в даному випадку необхідно досягнути справедливого балансу між конкуруючими інтересами права власника житлового будинку та інших членів сім`ї. Тим більш, що у справах про домашнє насильство, права осіб, які такі дії вчиняють не можуть превалювати над правами потерпілих від цього, зокрема над фізичною та психічною недоторканністю.

З урахуванням стаття 116 Житлового кодексу, суд приходить до висновку, що виселення відповідача із житлового будинку без надання іншого житла буде ефективним засобом правового захисту, оскільки позивач довів перед судом, що мали місце неодноразові спалахи психологічного насильства з боку відповідача під час сварок, а тому оцінивши стан, вік, в якому знаходиться позивач та третя особа, а також стан, вік, та дії, які вчиняє відповідач, дорослий син позивача та третьої особи, суд вважає, що в разі задоволення позову буде досягнуть справедливого балансу між конкуруючими приватними інтересами.

Дані обставини повністю узгоджуються із практикою ЄСПЛ, зокрема з обставинами і висновками, встановленими у рішенні ЄСПЛ «Levchuk проти України (заява № 17496/19)».

Г. Загальні висновки Суду.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача підлягають бути стягнутий судовий збір на користь держави.

На підставі статей 15, 31, 316-317, 319-320 ЦК України, ст. 47 Конституції України, 9, 116, 150, 156-157 ЖК Української РСР, рішення ЄСПЛ «Levchuk проти України (заява № 17496/19)», керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 229, 263, 350, 354 ЦПК України Суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про виселення з приватного будинку за неможливістю спільного проживання -задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із домоволодіння по АДРЕСА_1 за неможливістю спільного з ним проживання без надання йому іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янський районний суд Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , IDпаспорт № НОМЕР_4 , орган що видав 7119 від 14.06.2019.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 13.11.2020

Суддя Кам`янського районного суду

Черкаської області О.Є. Ніколенко