Справа № 415/8508/19
Провадження № 2/415/356/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Луньової Д.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

На обґрунтування позивач посилається на те, що є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території - м. Кіровськ Луганської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії померлої. 09.08.2019 року приватним нотаріусом Бойко Ю.В. було видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 7842,24 грн. Позивачка звернулась до відповідача з вимогою виплатити належні їй на підставі свідоцтва про право на спадщину грошові кошти - недоотриману пенсію матері, однак відповідачем їй було відмовлено у повній виплаті успадкованих грошових коштів з посиланням на те, що розмір належної до сплати спадкоємцю недоотриманої спадкодавцем пенсії обчислюється не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У зв`язку з чим позивачка спросить стягнути з відповідача на її користь 7842,24 грн. недоотриманої суми пенсії, а також судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача надав суду відзив, з якого вбачається, що Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області позовні вимоги не визнає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2015 р. (а.с. 6), що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кіровськ Луганської області, про що складений актовий запис № 878.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7), свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 7а), що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2019 р., виданим приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бойко Ю.В., спадкоємцем до зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається зокрема з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 7842,24 грн. за період з 01.02.2015 р. по 30.04.2015 р., належність якої спадкодавцю підтверджується Довідкою Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області від 31.07.2019 р. за № 7111/02-32.

Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

Предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої у повному обсязі пенсії за віком, яка входить до спадкової маси у розмірі 7824, 24 грн. , ці обставини стороною відповідача не спростовані.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми.

Відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача були відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була ним одержана за життя, передається членам його сім`ї у повному обсязі, тому позовні вимоги на суму 16869,24 грн. ґрунтуються на нормах ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»та підлягають задоволенню.

При цьому обставини щодо недоплати вказаної суми відповідачем не спростовані.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 377/612/17 від 06 лютого 2019 року.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судового збору в розмірі 768,40 грн. з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 23, 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 89, 141, 158, 160, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування - задовольнити.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області (код ЄДРПОУ - 21792407) на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 у розмірі 7842 (сім тисяч вісімсот сорок дві) гривні 24 копійки

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області (код ЄДРПОУ - 21792407) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) вісім гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Ю. Луньова