Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3078/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2020 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

Вимоги заяви мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці, ОСОБА_2 , прізвище заявниці змінено у зв`язку з вступом у шлюб.

За місцем відкриття спадщини заявниця звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори.

Однак у зв`язку з відсутністю можливості документального підтвердження факту родинних відносин та належності спадкового майна покійному, заявниці рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення таких обставин.

Видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину перешкоджають наступні фактори:згідно відомостей, які містяться в свідоцтві про смерть спадкодавця, його особа ідентифікувалася як « ОСОБА_2 »; у той же час згідно інформації, відображеної в свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві по право особистої власності на жилий будинок (предмет спадщини), персональними даними її батька (спадкодавця) є « ОСОБА_3 ».

Такі зміни імені та по-батькові батька заявниці у документах актів цивільного стану га правовстановлюючих документах на спадкове майно мають наслідком ситуацію за якої нотаріусом ставиться під сумнів наявність родинних відносин між спадкодавцем та заявницею як спадкоємцем, належність спадкодавцю нерухомого майна.

З огляду на викладене, встановлення фактів родинних відносин та належності покійному спадкодавцю правовстановлюючого документу необхідне заявниці для реалізації власних спадкових прав.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі та про те, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить суд такі задоволити.

Нотаріус Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, будучи належним чином повідомленний про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці, ОСОБА_2 (а.с.7), прізвище заявниці змінено у зв`язку з вступом у шлюб (а.с.6).

За місцем відкриття спадщини заявниця звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори, що стверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.8).

Однак у зв`язку з відсутністю можливості документального підтвердження факту родинних відносин та належності спадкового майна покійному, заявниці рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення таких обставин.

Видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину перешкоджають наступні фактори: згідно відомостей, які містяться в свідоцтві про смерть спадкодавця, його особа ідентифікувалася як « ОСОБА_2 »;у той же час згідно інформації, відображеної в свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві по право особистої власності на жилий будинок (предмет спадщини), персональними даними її батька (спадкодавця) є « ОСОБА_3 ».

Такі зміни імені та по-батькові батька заявниці у документах актів цивільного стану га правовстановлюючих документах на спадкове майно мають наслідком ситуацію за якої нотаріусом ставиться під сумнів наявність родинних відносин між спадкодавцем та заявницею як спадкоємцем, належність спадкодавцю нерухомого майна.

Ситуація щодо відмінностей у написанні «імені» та «по-батькові» спадкодавця у документах актів цивільного стану має місце внаслідок довільної транслітерації персональних даних особи в різні періоди часу. У цьому розрізі питання також слід врахувати певні особливості відображення власних угорських імен українським алфавітом у період СРСР. Крім того, використання та заміна документів періоду СРСР також має прямим наслідком різну текстову ідентифікацію особи, оскільки при видачі паспортів громадянина України до органів реєстрації подавалося свідоцтво про народження, яке містило відмінне письмове відображення персональних даних.

Доказом такої позиції слід навести наступе:

У свідоцтві про народження спадкодавця (дата видачі -1957 рік), його військовому квитку (дата видачі - 1963 рік), посвідченні інваліда (дата видачі - 28.08.2004 рік) особа батька заявника згадується як « ОСОБА_2 ».

У той же час свідоцтво про народження заявниці (дата видачі - 1972 рік), технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду (дата видачі - 1989 рік), свідоцтво про право власності на жилий будинок (дата видачі - 2000 рік), індивідуальна картка сім`ї, яка потерпіла від стихійного лиха (дата видачі - 2001 рік) вказують на особу спадкодавця як « ОСОБА_3 ».

Будинкова книга для прописки громадян під №3 містить запис про мешканця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 25.11.1971 року проведено обмін паспорту. Паспорт громадянина України покійному ОСОБА_2 було видано тільки 20.08.2002 року. Таким чином є логічним та послідовним, що у період з 1971 по 2002 рік батько заявниці згідно паспорту громадянина СРСР ідентифікувався як « ОСОБА_3 », а вже в результаті отримання паспорту громадянина України отримав персональні дані « ОСОБА_2 ».

Встановлення фактів родинних відносин та належності покійному спадкодавцю правовстановлюючого документу необхідне заявниці для реалізації власних спадкових прав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч.ч.1,5 ст.4 ЦПК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч.1.2 ст.12 ЦПК).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України,факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Верховним судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або при чинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства,в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів,що мають значення для охорони прав,свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів ,що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів. підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст.315 ЦПК України не є вичерпним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин,коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинить нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п.10 Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин,коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти,від яких залежить вимкнення,зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Іншого позасудового порядку встановлення даних фактів, передбаченого законом, нема.

У зв`язку із вищевикладеним заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10,12, 13, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України та Постановою ПВС України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги ОСОБА_1 -задоволити.

Встановити той факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідним батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 06.12.2000 року, виданого на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації №661 від 05.12.2000 року на ім`я ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий А. А. Надопта