ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/894/20 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Боднар Р.В.

сторін: представника ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" - Солонинки П.М.;

представника ОСОБА_1 -

адвоката - Синюка А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/25869/18 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, ухваленого суддею Ромазан В.В., повний текст рішення суду складено 12 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ: У грудні 2018 року ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» (надалі - ТзОВ «МЖК ІрЛАГА») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення із відповідача заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період із 01.08.2015 року по 01.08.2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що ОСОБА_1 є власницею квартири за АДРЕСА_1 . Відповідачем 01 липня 2006 року було укладено договір із позивачем про участь у витратах з утримання будинку та прибудинкової території. Однак, ОСОБА_1 не виконує свого обов`язку щодо належної оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, чим порушила умови договору. Також позивач зазначив, що ним було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення із відповідача боргу, однак виданий судовий наказ було скасовано ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2018 року. На підставі вищенаведеного просить стягнути заборгованість на суму 3669,34 грн., 3669,34 грн. - сума нарахованої пені, 110, 08 грн. - три відсотки річних; 4146,35 грн. -суму інфляційних витрат, а всього на суму 11 595,11 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відмовлено.

У апеляційній скарзі ТзОВ "МЖК ІрЛага" просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд прийшов до безпідставного висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували надання послуг позивачем за період з 01.08.2015 року по 31.12.2016 року, не звернув увагу, що в матеріалах справи наявний договір між сторонами у справі про надання послуг.

Та обставина, що ТОВ «МЖК ІрЛАГА» здійснюється обслуговування багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 » встановлена у постанові Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 року у справі № 921/753/15г/11, однак суд не взяв до уваги дані обставини, що суперечить засадам цивільного судочинства.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подала.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник ТзОВ "МЖК ІрЛага" підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Представник відповідачки ОСОБА_1 заперечив апеляційну скаргу, посилаючись, що послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території надаються ОСББ «Вільхова 17» , якому відповідача здійснює оплату.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102* 100 = 210200 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Тобто, справа з ціною позову 11 595,11 грн. підлягала розгляду судом апеляційної інстанції без виклику учасників справи, однак, у зв`язку із необхідністю з`ясування конкретних обставин щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які мають значення для повного і об`єктивного розгляду справи, справа розглядається з викликом учасників справи, відповідно до вимог ч.3 ст.369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення , виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що доведеними є обставини надання позивачем відповідачці послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджені актами виконання робіт, у період із січня по серпень 2017 року на суму 1225,37 грн, однак оскільки відповідачкою в 2019 році оплачено позивачу 1655,33 грн. (500 грн. - 18.12.2019року, 541,60 грн. - у листопаді 2019 року, та 613, 79 грн стягнуто відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на виконання судового наказу №607/4902/18, виданого 17.04.2018 року Тернопільським міськкрайонним судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь ТзОВ «МЖК ІрЛАГА»), а надання таких послуг у період з 01.08.2015 року по 01.08.2017 року на суму 3412,08 грн. не доведено,то заборгованість відповідачки перед ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» відсутня.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до акта прийому - передачі від 01.07.2006 та рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 640 від 15.05.2006 року 78-квартирний житловий будинок із стоянками автомобілів, продовольчим магазином, перукарнею, піцерією, офісами, аптекою і медичним центром по АДРЕСА_2 безоплатно передано на баланс ТОВ «МЖК ІрЛАГА» та інших експлуатаційних організацій.

ОСОБА_1 є власником квартири за АДРЕСА_1 , загальною площею 67,7 кв.м., що підтверджено копією свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №640 від 5.05.2006 року.

01 липня 2006 року між відповідачем та ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до п.1 якого уповноважений представник власника будинку ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 67.7 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а «Співвласник» ( ОСОБА_1 ) приймає участь у витратах на виконання названих робіт.

Пунктом 2.1.1. зазначеного договору передбачено, що ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» ов`язується забезпечити виконання всього комплексу робіт з утримання будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання в будинку, згідно з вимогами правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій. Пунктом 2.2.3 зазначеного договору передбачено, що «Співвласник» ( ОСОБА_1 ) зобов`язується не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок Уповноваженого представника власника будинку, або підприємства, що обслуговує будинок за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно до загальної площі квартири на ремонт відповідно до вартості квартири, а також за комунальні та інші послуги. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку 10 відсотків від несплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше 100 відсотків від суми заборгованості відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24 червня 2004 року, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1875-IV).

Згідно зі статтею 13 Закону № 1875-IV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 19, 32 Закону № 1875-IV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Статтями 20, 21 вказаного Закону визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону № 1875-IV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як видно з матеріалів справи, договір від 01 липня 2006 року, укладений між відповідачкою та ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території є дійсним, жодною із сторін не оспорений та не розірваний у передбаченому законом судовому порядку, а тому підлягає виконанню, зокрема, зі сторони позивачки шляхом оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до умов договору.

Доказів про ненадання послуг позивачем відповідно до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території відповідачка не надала і судом таких обставин не встановлено. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що вона користувалась житлово-комунальними послугами, які надавав позивач, а також частково оплачувала за вказані послуги, про що свідчать квитанції про оплату. А тому висновок суду про відмову у позові з підстав відсутності доказів надання позивачем послуг по утриманню будинку та прибудинкової території у період з 01.08.2015 року по 31.12.2016 року не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

12.04.2016 року власниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 проведено установчі збори, на яких прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільхова 17» (далі ОСББ «Вільхова 17»). Також вирішено, що після реєстрації усі функції з управління будинком будуть здійснюватись через органи управління ОСББ «Вільхова 17». З 01 липня 2016 року вирішено самостійно здійснювати утримання будинком та прибудинковою територією. Про вказане свідчить відповідний протокол установчих зборів від 12 квітня 2016 року.

01 червня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис про створення ОСББ «Вільхова 17».

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно ст. 1 вказаного Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом ст.10 Закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2012 №1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджено Порядок передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача.

Для приймання-передачі комплексу або його частини з балансу на баланс утворюється відповідна комісія. У разі прийняття рішення про передачу житлового комплексу на баланс об`єднання утворюється комісія у складі представників попереднього балансоутримувача та об`єднання, а у разі прийняття рішення про передачу житлового комплексу або його частини на баланс іншої особи, статут якої передбачає можливість провадження балансоутримувача, юридичної особи, на баланс якої передбачає можливість провадження такої діяльності, - у складі представників попереднього балансоутримувача, юридичної особи, на баланс якої передається майно, та об`єднання. Датою передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс є дата підписання акта приймання-передачі.

Однак, як пояснив представник позивача, після створення ОСББ "Вільхова 17" ТзОВ «МЖК ІрЛАГА продовжувало виконувати функції щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 .

Вказані пояснення підтверджуються актами здачі - прийняття виконаних робіт (а.с. 38- 63), актами виконаних робіт на сходовій клітці та щодо утриманню будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 із відповідними підписами мешканців указаного будинку.

Разом з тим, відповідачка не подала жодних доказів, з яких можна було б зробити висновок про те, що з 01.07.2016 р. ОСББ "Вільхова 17" здійснює утримання будинку по АДРЕСА_2 та його прибудинкової території.

Окрім того, при розгляді цивільної справи № 921/753/16-г11 за позовом ОСББ «Вільхова 17» до ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» з участю третіх осіб про зобов`язання вчинити дії, постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 р. зобов`язано ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" передати в управління ОСББ "Вільхова 17" багатоквартирний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" передати ОСББ "Вільхова 17" документацію щодо багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Як видно із змісту вказаної постанови апеляційного господарського суду, на час вирішення спору саме ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" здійснює обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 на виконання укладених з мешканцями будинку договорів та договорів з обслуговуючими організаціями. Постанова Західного апеляційного господарського суду від 27 березня 2019 року набрала законної сили та залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного гогсподарського суду від 19 червня 2019 року.

Обставини виконання функцій з обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 у спірний період саме позивачем установлені також постановою Тернопільського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у справі №607/11410/18.

Дані судові рішення є чинними, набрали законної сили і є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами на підставі ст.18 ЦПК України.

Отже, за наявності договору від 01 липня 2006 року між відповідачем та ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, який у судовому порядку не визнаний недійсним та не розірваний, відсутності доказів, що послуги за цим договором не надавались, наявності судових рішень, якими підтверджені факти надання у спірний період послуг ТзОВ «МЖК ІрЛАГА», доводи відповідачки про її оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території на користь ОСББ "Вільхова 17" не можуть бути прийняті апеляційним судом як підстава для відмови у позові.

Не може бути задоволено клопотання представника відповідачки про застосування строку позовної давності, оскільки із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спірний період - з квітня 2015 року ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" звернулося до суду у квітні 2018 року.

Із змісту архіву по виду оплати ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" за період з квітня 2015 року по липень 2017 року включно (а.с.6), видно, що заборгованість ОСОБА_1 з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території станом на 31 липня 2017 року становить 3669,34 грн. Відповідачка не подала іншого розрахунку заборгованості та не подала заперечень щодо розрахунку суми заборгованості, проведеного позивачем.

Таким чином, враховуючи, що комунальні послуги відповідачу за спірний період надавались позивачем відповідно до умов договору, то відповідачка зобов`язана сплатити вказану суму заборгованості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" просила стягнути з ОСОБА_2 кошти за прострочення виконання зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України - 3 % річних у розмірі 110 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 4146,35 грн.

Установивши, що відповідачка порушила виконання взяті зобов`язання за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, у даному випадку наявні підстави для стягнення з неї у користь позивача 3 % річних в сумі 110 грн. в межах позовних вимог, що були заявлені товариством (а.с.3).

Відповідачкою не подано будь - яких заперечень з приводу указаного розрахунку 3 % річних, сума проведеного позивачем розрахунку відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Однак, колегія суддів не може погодитися із заявленим позивачем розміром інфляційних втрат 4146,35 грн.

З урахуванням суми боргу 3669,34 грн. та сукупним індексом інфляції 113,43 (102+101.2+100.9+101.5+100.9+101.1+100.8+100+100+99.3+100+101.9+101.7+ 101.4). за період прострочення 31.08.2017 року по 01.12.2018 року сума боргу із урахуванням інфляції становить 4162.13 грн., а самі інфляційні втрати - 492,79 грн., котрі і підлягають до стягнення.

Окрім того, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" щодо стягнення з відповідачки пені у розмірі 3669,34 грн. за несвоєчасне здійснення платежів підлягають частковому задоволенню.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Позивач просив стягнути пеню відповідно до п.2.2.3 договору від 01.07.2006 р. у розмірі 3669,34 грн.

За вимогами ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що у даній справі наявні обставини, які мають істотне значення (часткова оплата відповідачкою послуг ОСББ "Вільхова,17,(а.с. 86-91) у перехідний період створення ОСББ та передача йому відповідної документації від позивача за рішенням суду; часткове добровільне погашення боргу відповідачкою (а.с. 161), що наведено у клопотаннях відповідачки та її представника, а тому розмір пені підлягає зменшенню до 100 грн.

Апеляційним судом установлено заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" з оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4372,21 грн., яка складається із: 3669,34 - сума основної заборгованості, 110,08 грн. - 3 % річних та 492,79 грн. - інфляційних втрат.

Разом із тим, слід врахувати сплату позивачу ОСОБА_1 1655,33 грн. (500 грн - 18.12.2019року, 541,60 грн - у листопаді 2019 року, та 613, 79 грн, стягнутих відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на виконання судового наказу №607/4902/18, виданого 17.04.2018 року Тернопільським міськкрайонним судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь ТзОВ «МЖК ІрЛАГА».

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 серпня 2020 року слід скасувати, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, постановивши нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" заборгованість з оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2716, 82 грн. ( 4372,21 грн - 1655,33 грн.)

Згідно ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" задоволено частково, відповідно до принципу пропорційності розподілу судових витрат, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "МЖК ІрЛАГА" 1145, 70 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та апеляційної скарги (2716,82*100:11595,11=23,43%; 1736,90 грн. + 3153,00 = 4889,90*23,43%= 1145,70 грн.)

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2020 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" (46000, м.Тернопль, вул.Карпенка,24а ) 2716, 82 грн (дві тисячі сімсот шістнадцять грн 82 коп) заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" (46000, м.Тернопль,

вул.Карпенка,24а ) 1145,70 грн. (одну тисячу сто сорок п`ять грн. 70 коп) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2020 року.

Головуючий : Дикун С.І.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.