Ухвала

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 372/3223/16-ц

провадження № 61-16482ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пушка Сергія Володимировича на постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило в рахунок задоволення своїх вимог за кредитним договором від 10 червня 2008 року № 10-29/7325 в сумі 676 013,40 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08 квітня 2016 року еквівалентно становить 17 442 017,21 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки: будинок загальною площею 463,60 кв. м, жилою площею 63,7 кв. м, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 13 липня 2006 року Підгірською сільською радою Київської області Обухівського району на підставі рішення виконкому Підгірської сільської ради від 12 липня 2006 року за № 6, зареєстрованим Обухівським Бюро технічної інвентаризації 13 липня 2006 року за реєстраційним номером 15383139, номер запису 493 (номер витягу 11219879); земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:020:0018, розташовану по АДРЕСА_1 (котеджне містечко « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акта серії КВ №028085, виданого 04 серпня 2004 року Підгірською сільською радою, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1711, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу його з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року (повний текст якої виготовлено 08 жовтня 2020 року) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», задоволено. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2017 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено. В рахунок задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», за кредитним договором від 10 червня 2008 року № 10-29/7325 в сумі 676 013,40 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08 квітня 2016 року еквівалентно становить 17 442 017,21 грн, звернено стягнення на предмет іпотеки: будинок загальною площею 463,60 кв. м, жилою площею 63,7 кв. м, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 13 липня 2006 року Підгірською сільською радою Київської області Обухівського району на підставі рішення виконкому Підгірської сільської ради від 12 липня 2006 року за № 6, зареєстрованим Обухівським Бюро технічної інвентаризації 13 липня 2006 року за реєстраційним номером 15383139, номер запису 493 (номер витягу 11219879); земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:020:0018, розташовану по АДРЕСА_1 (котеджне містечко «Золоті Ворота»), яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акта серії КВ №028085, виданого 04 серпня 2004 року Підгірською сільською радою, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1711. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу його з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 261 630,26 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 287 793,29 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього - 549 423,55 грн.

06 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пушок С. В. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2017 року.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пушок С. В. заявив клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що за період з першого по четвертий квартал 2019 року ОСОБА_1 отримала дохід в розмірі 270 140,51 грн. На підтвердження вказаних обставин адвокат надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, сформовані на запит ОСОБА_1. від 06 листопада 2020 року та податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2019 рік. Розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, а саме - 523 260,52 грн, не тільки перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 за минулий рік, але й майже в два рази перевищує загальний розмір її річного доходу (близько 270 000 грн). Вказаний розмір судового збору фактично усуває можливість ОСОБА_1 захистити свої права у Верховному Суді.

Клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Водночас відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Враховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин, з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону (частина дев`ята статті 10 ЦПК України) до іншої сторони спору.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року встановлено, що за подання позову в цій справі підлягав сплаті судовий збір в розмірі 261 630,26 грн.

Тобто розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 523 260,52 грн (261 630,26 грн х 200 %).

Згідно з наданими заявником відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених ОСОБА_1 доходів та утримання податків і податковою декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2019 рік вбачається, що розмір річного доходу ОСОБА_1 за минулий 2019 рік становить 270 140,51 грн, а 5 % від вказаної суми - 13 507,03 грн.

Враховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 % доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, з метою забезпечення їй права на судовий захист, клопотання її представника - адвоката Пушка С. В. необхідно задовольнити частково, а саме - зменшити їй розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій справі, до 13 507,03 грн, що становить 5 % від її річного доходу за минулий рік.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 13 507,03 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р?ні/ Печерс.р?н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пушка С. В. необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Пушка Сергія Володимировича про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшити до 13 507,03 (тринадцяти тисяч п`ятсот семи грн 03 коп.) грн розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пушка Сергія Володимировича на постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук