Справа №463/3083/20
Провадження №6/463/78/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Кредитної спілки «Орізон» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13.07.2010, яке набрало законної сили, позов у вищевказаній справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської філії № 1 КС «Орізон» заборгованість в розмірі 7783,34 грн., а також 198 грн. судових витрат

На виконання вказаного рішення суду видано відповідний виконавчий лист.

Представник КС «Орізон»звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. Мотивує тим, що зазначений лист був скерований на виконання у Личаківський районний відділ ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області. В подальшому дізналась, що постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу. Однак оригінал виконавчого документу на адресу стягувача не надходив, що вказує на поважність причин пропуску такого строку і тому просить його поновити. Одночасно, у зв`язку з втратою виконавчого документа просить видати його дублікат.

В подальшому, представник стягувача уточнив подану ним заяву, вказавши, що у період після повернення виконавчого документу діяла вимога про необхідність сплати авансового внеску, однак КС «Орізон» через відсутність коштів не могла оплатити такий внесок. Крім того, для представництва інтересів кредитної спілки було укладено договір з юридичною фірмою ТОВ «Віндікс», однак остання не виконала взяті на себе зобов`язання.

Повноважний представник боржника скерував до суду відзив на згадану вище заяву. Проти її обґрунтованості заперечує, оскільки стягувач вже звертався з аналогічними заявами, у задоволенні яких суд відмовив. Крім того, до попередньої заяви заявник долучав копію виконавчого листа з відміткою про його повернення, що свідчить про наявність у стягувача оригіналу виконавчого листа.

У відповіді на відзив представник стягувача вказує, що рішення суду залишається невиконаним впродовж 13 років, хоча пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання пояснюється змовою між боржником і державним виконавцем.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Попередньо, скерував до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему EasyCon. Суд задовольнив дане клопотання, однак в обумовлену дату та час судового засідання позивач не вийшла на відеоконференцзв`язок у системі EasyCon. Письмової заяви про причини такої своєї неявки не подала. Тому, в силу вимог ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що представник стягувача не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Боржник в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник боржника скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 463/684/19 (провадження № 6/463/34/19) суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Матеріали цивільної справи за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищені у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання.

Як вбачається з копії оригінала виконавчого листа (а.с.3), такий видано стягувачу 02.09.2010.

Постановою державного виконавця від 15.04.2016 (а.с.7), виконавчий документ повернутий стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно даних Автоматизованої системи документообігу суду, представник КС «Орізон» вже звертався до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (справа № 463/684/19, провадження № 6/463/34/19).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019 в задоволенні такої заяви відмовлено.

Представник стягувача отримав таку ухвалу 04.04.2019, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21 справи № 463/684/19). У встановленому законом порядку стягувач такої ухвали не оскаржував і вона набрала законної сили.

ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (п. п. 33, 34) вкотре повторив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata («вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень.

Натомість, не оскаржуючи вказаної ухвали представник стягувача повторно звернувся з аналогічною заявою, у якій лише у виді уточнень навів нові обставини.

По-перше, ніщо не вказує що докази, які долучені до заяви про уточнення не існували на момент розгляду справи № 463/684/19, хоча у цій справі стягувач не посилалась на існування обставин, про які згадується в заяві про уточнення.

По-друге, суду незрозуміло чому маючи такі докази, про які згадується в заяві про уточнення представник стягувача не оскаржив ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019, а по-третє, під час розгляду справи № 463/684/19 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання представник стягувача не вказував, що оригінал документа втрачено при пересилці, тоді як у цій справі він стверджує про протилежне.

Тому, суд не вважає, що строк для пред`явлення виконавчого документу пропущено з поважних причин. Обставини справи свідчать про те, що такий строк пропущено без поважних причин і тому суд відмовляє в задоволенні заяви стягувача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Оскільки суд відмовив в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, без задоволення слід залишити вимогу про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 260, 433 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Кредитної спілки «Орізон» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 09.11.2020.

Суддя: Леньо С. І.