У Х В А Л А

Справа № 184/2007/20

Номер провадження 2-о/184/68/20

16 листопада 2020 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа підприємець ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області на розгляд надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа підприємець ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме що трудова книжка, яка заповнювалась 24.08.1982 року серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 318 ЦПК України, в заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Дослідивши зміст заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та додані до неї документи, встановлено, що вони не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95, «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

В заяві ОСОБА_1 зазначив, що виправлення у його трудовій книжці не відповідають вимогам інструкції ведення трудових книжок та можуть стати на заваді при зарахуванні заявнику страхового стажу.

Заявник не надав відповідних доказів про звернення до органів Пенсійного фонду України з приводу зарахування страхового стажу та не надав доказів про те, що органами Пенсійного фонду України йому було відмовлено у зарахуванні страхового стажу із зазначенням причин такої відмови.

Крім того, заявник у своїй заяві посилається на відомості зазначені у його радянському паспорті, але копії радянського паспорту не надав.

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із чим, враховуючи, що заява подана без додержання наведених вище вимог, її необхідно залишити без руху.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 187, 318 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа підприємець ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме: - надати до суду докази звернення до органів Пенсійного фонду України; - надати копію радянського паспорту.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, заява буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud0428/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина