Справа №464/2511/19
пр № 2/464/895/20
У Х В А Л А

13 квітня 2020 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину,

в с т а н о в и в:

03.05.2019 р. заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 В.Ваврик, в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 до місцевого бюджету м.Львова кошти в розмірі 9 433,15 грн., затрачені Комунальним некомерційним підприємством «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 .

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03.06.2019 р., залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03.09.2019 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 18 березня 2020 року ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 03.06.2019 р. та постанову Львівського апеляційного суду від 03.09.2019 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При подачі позовної заяви прокурором не було дотримано вищезазначених вимог закону, а саме не було долучено до позовної заяви оригіналу платіжного доручення на підтвердження сплати судового збору.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 1921 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 672 350 грн.).

У позовній заяві заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 В.Ваврик, як на підставу звільнення позивача від сплати судового збору, посилається на п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, за змістом якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Однак вказані положення Закону не розповсюджуються на позовні вимоги про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, приходжу до висновку, що відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину не є відшкодуванням матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому за подання позовної заяви про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину необхідно сплатити судовий збір відповідно до розміру ставок судового збору, за подання позовної заяви майнового характеру.

Із позовної заяви вбачається, що сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, тобто ціна позову, становить 9 433,15 грн.

Оскільки в даному випадку, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову становить 141,50 грн. (9 433,15 грн. х 1,5 : 100), але не може бути менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 921,00 грн., позивачу слід сплатити в дохід держави судовий збір в розмірі 1921,00 грн. на рахунок:

Отримувач коштів: УКуСихiв.р м.Льв./Сихівський/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007636

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013008

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 185, ст. ст. 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину залишити без руху.

Про залишення позовної заяви без руху повідомити позивача та надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Теслюк Д.Ю.