Справа № 541/1913/20
Провадження №2/541/1010/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2020 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої , судді Куцин В.М.,

секретаря судових засідань Байва Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на повнолітню непрацездатну доньку, третя особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь, в порядку ст.198 ЦК України, як повнолітньої непрацездатної дочки, яка потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона є дочкою відповідача по справі. Батько згідно рішення суду сплачував матері ОСОБА_3 аліменти на утримання позивачки. Після досягнення повноліття останньою припинив виплату аліментів, матеріальної допомоги на її утримання не надає.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи (з дитинства), у зв`язку з чим змушена систематично проходити лікування, що підтверджується виписками з історії хвороби. Для проходження обстеження, реабілітаційних заходів, медикаментозного та санітарно-курортного лікування позивачем витрачаються значні кошти, що підтверджується відповідними платіжними документами.

На даний час ОСОБА_1 перебуває на утриманні матері ОСОБА_3 .. Вважає невиправданим покладення обов`язку по її утриманню тільки на матір, можливості якої також є обмеженими у зв`язку з погіршенням стану здоров`я останньої, що призвело до хірургічного втручання.

Відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу, оскільки він працевлаштований, має задовільний стан здоров`я, постійний дохід у вигляді заробітної плати а також доходу від здачі в оренду земельної ділянки (а.с.1-32)

Ухвалою суду від 08.10.2020 відкрито провадження по вищезазначеній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.36).

В направленому на адресу суду відзиві на позовну заяву, відповідач ОСОБА_2 , виклав свої заперечення проти позову. Зазначив, що визнає частково пред`явлені до нього позовні вимоги з наступних підстав. На даний час його донька ОСОБА_1 досягла повноліття. Донька продовжує навчання. У зв`язку з чим остання окрім цього позову пред`явила до нього позов про стягнення аліментів на період навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. На разі справа за згаданим позовом знаходиться на розгляді в Миргородському міськрайонному суді Полтавської області. У випадку задоволення судом обох позовів в повному обсязі розмір стягнень буде складати більше 50 % його доходу, що суперечить вимогам Закону. Крім того зазначав, що мати позивачки, є працездатною, працює та має можливість нарівні з ним утримувати спільну дочку.

Зауважив, що до позову долучені докази про придбання медичних послуг та ліків за 2019 рік, докази про необхідність медикаментозної терапії за 2019 рік, але не додано жодного доказу про придбання медичних послуг, ліків і необхідності медикаментозної терапії у 2020 році

Не заперечував проти стягнення на утримання непрацездатної повнолітньої дочки у розмірі 10% його щомісячного доходу, що становить близько 1200 гривень (а.с.45-47).

У відповіді на відзив, направленому на адресу суду, позивачка наполягала на задоволенні позову в раніше заявленому розмірі. Зауважила, що має ІІ групу інвалідності. Працювати, поєднуючи навчання, вона не має можливості. Зазначила, що готова зменшити позовні вимоги в іншому позові до відповідача, поданому в порядку ст.199 СК України. В даній справі, розмір вимог залишається незмінним, так як саме в такому розмірі потребує коштів на подолання інвалідності (а.с.59-61)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала Просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів, як повнолітньої непрацездатної дочки, яка потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для непрацездатної особи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково. Підтримав заперечення висловлені у відзиві на позовну заяву, направленому на адресу суду. Наголосив, що погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/10 частини його доходу, який в середньому складатиме 1200 гривень. Крім того, зазначив, що позивачем не надані докази, які підтверджують необхідність витрат у зв`язку з непрацездатністю в 2020 році. При ухваленні рішення просив суд, врахувати ту обставину, що на даний час вимушений орендувати житло, що потребує додаткових витрат.

Третя особа ОСОБА_3 вважала, що заявлений позов підлягає задоволенню. Пояснила, що не в змозі самостійно нести витрати на утримання неповнолітньої доньки, оскільки останнім часом стан її здоров`я погіршився. Крім того, додатково з`явилися витрати у зв`язку з навчанням доньки. Через важкий матеріальний стан в 2020 році донька не змогла пройти необхідне медикаментозне та санаторно-курортне лікування.

Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.05.2002 (а.с.5)

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0067673 від 20.05.2020 ОСОБА_4 встановлено II група інвалідності з 18.05.2020, причина інвалідності інвалід дитинства. Інвалідність встановлено на строк до 01.06.2023. Висновок про умови та характер праці: протипоказана важна фізична праця. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: потребує медикаментозного та санаторно-курортного лікування (а.с.11).

ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю з дитинства, призначено державну соціальну допомогу з 03.05.2020 по 31.05.2023, що підтверджується копією посвідчення сер. НОМЕР_2 від 02.07.2020 (а.с.10).

Відповідно до довідки №3882 від 22.10.2020 позивач отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства II групи у розмірі 1712 грн.(а.с.63).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Миргородської районної адміністрації ОСОБА_1 з 08.04.2014 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Миргородської районної державної адміністратвції, як особа з інвалідністю. В 2015-2020 не забезпечувалася санаторно-курортним лікуванням за рахунок коштів державного бюджету (а.с.12).

Згідно виписки з денного стаціонару №805 КНП «Миргородська ЦРЛ» ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в амбулаторно-поліклінічному закладі на денному стаціонарі з 18.08.2020 по 28.08.2020 (а.с.13).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №24610 неврологічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім.М.В.Скліфосовського Полтавської обласної ради ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в згаданому закладі період з 28.11.2019 по 06.12.2019 (а.с.14-15).

Крім того, згідно медичної документації долученої до позовної заяви, в 2019 році позивачка проходила ряд медичних процедур, у т.ч. пов`язаних з реабілітацією, у різних медичних закладах (а.с.16-27).

Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачу.

Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Згідно Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік ОСОБА_2 , розмір заробітної плати за 2019 рік становив 143160 грн., дохід від надання майна в оренду 12854 грн. (а.с.8-9).

Виходячи з розміру доходу отриманого в 2019 році середньомісячний доход ОСОБА_2 становить 13001 грн.(а. с. 29).

Відповідно до положень ст.ст.7, 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році установлено: прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При вирішення питання щодо призначення розміру матеріальної допомоги на утримання повнолітньої непрацездатних дочки, яка потребує згаданої допомоги, суд наголошує, що згаданий обов`язок покладено на обох батьків, за умови, що вони мають таку можливість.

Встановлено, що, згідно наданих сторонами пояснень батьки є працездатними, на час розгляду справи судом працюють, інших утриманців не мають, їх середньомісячних дохід підтверджений доказами, які суд вважає належними та допустимими, становить суму значно більшу прожиткового мінімуму працездатної особи (2197 грн.) та розміру мінімальної заробітної плати (5000 грн).

Матеріальний стан позивача є незадовільним, їй встановлено II групу інвалідності. За станом здоров`я вона позбавлена можливості працювати

Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Законом не встановлено конкретний розмір частки від доходу на утримання дитини, розмір такої частки визначає суд, виходячи з конкретних обставин справи.

Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх інвалідами І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності.

З урахуванням майнового стану сторін, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї непрацездатної повнолітньої дочки, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти щомісяця в розмірі 15% всіх видів його доходів з 02 жовтня 2020 року до 01 червня 2023 року

Отже, після сплати встановленого судом розміру матеріальної допомоги щомісячний доход відповідача ОСОБА_2 буде складати 11051(13001-1950(13001х15/100), що значно перевищує прожитковий мінімум працездатної особи.

При цьому, суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

За змістом ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору,від сплати якого позивач був звільнений в силу закону, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, ст.198 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 15 (п`ятнадцять ) відсотків всіх видів доходу відповідача, матеріальної допомоги на утримання непрацездатної повнолітньої дочки, щомісячно, на період непрацездатності, починаючи з 02 жовтня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасники справи:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миргород, Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Любівщина Миргородського району Полтавської області проживаючий АДРЕСА_2 , працюючий ДПРЧ-5 (м. Миргород)ДПРЗ-1(м. Полтава) ГУДСНС України в Полтавській області, рнокпп НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаюча АДРЕСА_1 ,працююча управління соціального захисту населення Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області, рнокпп НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 15 листопада 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин