Провадження № 2/344/3149/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Польської М.В.

секретаря Осадци М.З.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у вересні 2020р. до суду з позовом ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . На випадок своєї смерті покійна заповіту не залишила. Покійна являлась тіткою позивача та братовою відповідачки. Позивач звертався до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку з наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 листопада 2000 року, виданого згідно розпорядження Івано-Франківського міського голови від 01 листопада 2000 року № 546-р, покійна, її син ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_6 були співвласниками (в рівних частках) трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,83 кв.м., житловою площею 37,18 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Після його смерті спадщину прийняв син ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 відмовилась в його користь від прийняття спадщини. 08 липня 2008 року ОСОБА_5 отримав в Першій Івано- Франківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак дане свідоцтво не було зареєстровано в органах БТІ. Таким чином право власності на 1/3 квартири за ОСОБА_5 не було зареєстровано і прав власності на цю частину квартири він не набув. 19 грудня 2013 року ОСОБА_5 Після його смерті покійна ОСОБА_4 спадщину прийняла, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. помре. Також первинний правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло від 16.11.2000 року втрачено. Слід зазначити, що позивач здійснив за свій рахунок поховання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Просив позов задоволити та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як за спадкоємцем 5 черги право власності на квартиру за адресою: : АДРЕСА_1 , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м.

19.10.2020 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с.59-60).У даній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким встановити, що ОСОБА_1 , з жовтня 2013 року по 12 листопада 2018 року проживав однією сімєю з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги просили позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши пояснення сторони, свідків, вивчивши матеріали та з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що позов слід задоволити з таких підстав.

Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 13.11.2018 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно розпорядження міського голови від 01.11.2000 року № 546-р, на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м. ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.4). На вказану квартиру Івано-Франківським ОБТІ 14.09.2000 року видано технічний паспорт (а.с.5).

Як вбачається з копії будинкової книги, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були зареєстровані у вказаній вище квартирі (а.с.6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2008 року, спадкоємцем майна ОСОБА_6 є його син ОСОБА_5 , в тому числі з відмовою в його користь ОСОБА_4 (а.с.9).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 (а.с.10).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2015 року, звільнено ОСОБА_3 від повноважень опікуна, що встановлені над недієздатною ОСОБА_4 . Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_4 та призначено опікуном ОСОБА_1 .Позивач ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про поховання та договорами замовлення на організацію проведення поховання (а.с.13-17)

Відповідно до довідки Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_4 , 1935 р.н. проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана громадянка проживала за вказаною вище адресою з червня 2013 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).

Під час розгляду даної цивільної справи свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стосовно вимоги про встановленя факту, що ОСОБА_1 , з жовтня 2013 року по 12 листопада 2018 року проживав однією сімєю з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , суду підтвердили, що влітку 2013 року позивач забрав до себе на проживання ОСОБА_4 , за якою доглядав, опікувався та дбав до дня смерті останньої. В подальшому позивачем було здійснення поховання померлої ОСОБА_4 .

Як вбачається зі Звіту про проведення незалежної оцінки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість даної квартири становить 70 000,00 грн. (а.с.44-57).

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Листом від 05.11.2019 року, Перша Івано-Франківська ДНК відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки слід встановити факт проживання заявника з померлою або родинні відносини, а також відсутній був оригінал правовстановлюючого документа.

Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За життя спадкодавець заповіту не залишала,

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач у термін встановлений ст..1270 ЦК України звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини за законом.

За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Факт проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_1 однією сімєю більше 5 років був підтверджений поясненими свідків допитаних в судовому засіданні та сторонами.

Таким чином, ОСОБА_1 за вимогами ст.1264 ЦК України має право на спадкування за законом як особа, яка проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва ще й тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом з доказів у справі та отриманих пояснень не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

За змістом статті 81 ЦПК України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на кожну сторону. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведені положення закону, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі наведеного відповідно до ст..ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1264 ЦК України та керуючись ст..ст. 4,5,16,76,81, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з жовтня 2013 року по 12 листопада 2018 року проживав однією сімєю з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2020 року.