печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 рокуПечерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Волкової С.Я., при секретарі Бурому Є.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татаріна О.В., про визнання правочину недійсним. Позов обґрунтовано тим, що 28.02.2013 р. між ним і ОСОБА_2 було укладено договір позики № 30004/2013/ST, за яким відповідач отримала 5 400 000,00 грн, що дорівнювало 647 000,00 доларів США, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2016 р. у справі № 761/19282/15-ц його позов задоволено. Відповідач з метою уникнути відповідальності на невиконання умов договору здійснила відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , просить визнати договір дарування означеної квартири недійсним, скасувати запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості, поновити запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 ..

Ухвалою суду від 29.10.2020 р. відкрито провадження у справі.

02.11.2020 р. позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, заяву передано судді 10.11.2020 р., просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або справі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд, вивчивши заяву позивача про забезпечення позову, прикладені документи, дослідивши матеріали справи, вважає, що слід відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заява позивача не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про визнання недійсним правочину. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татаріна Олеся Владиславівна, про визнання правочину недійсним..

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Волкова С.Я.