Постанова

Іменем України

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа №530/1843/16-ц

провадження №61-5869св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочинів недійсними за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у складі судді Панченка О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Агроекологія»,

третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, ухвалених судом першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія», підприємство), третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочинів недійсними.

У травні 2018 року ПП «Агроекологія» подало заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року в задоволенні заяви ПП «Агроекологія» про забезпечення позову у даній справі відмовлено.

29 травня 2018 року ПП «Агроекологія» та подало апеляційну скаргу на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 червня

2018 року апеляційна скарга залишалася без руху, оскільки не відповідала вимогам статті 357 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги, а також не надано оригіналу апеляційної скарги. Надано апелянту строк для усунення недоліків, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки у визначений ухвалою суду апеляційної інстанції термін, зазначені в ухвалі недоліки скарги підприємством не усунуто.

02 жовтня 2018 року ПП «Агроекологія» повторно подало апеляційну скаргу на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року в електронному вигляді. Дана апеляційна скарга не була оплачена судовим збором, на підставі чого старшим секретарем Зіньківського районного суду Полтавської області складено акт

від 02 жовтня 2018 року за №715.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року дії ПП «Агроекологія», щодо подання неналежним чином оформленої апеляційної скарги на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року визнано зловживанням процесуальними правами, а апеляційну скаргу повернуто заявнику.

Роз`яснено, що у відповідності до норм пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України, у разі зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Листом суду від 07 листопада 2018 року ухвала Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року була направлена учасникам справи, у тому числі ПП «Агроекологія» на юридичну адресу зазначену в апеляційній скарзі.

21 листопада 2018 року ПП «Агроекологія» у черговий раз подало апеляційну скаргу на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року без усунення її недоліків.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, яка набрала законної сили, такі дії підприємства визнано зловживанням процесуальними правами та повернуто апеляційну скаргу заявникові з підстав, передбачених частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції

У січні 2019 року ПП «Агроекологія» повторно звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року вказану апеляційну скаргу підприємства повернуто заявнику. Застосовано до ПП «Агроекологія» на користь держави штраф у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить

5 763 грн.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ПП «Агроекологія», зловживаючи своїми процесуальними правами, неодноразово подало апеляційну скаргу з одними і тими ж недоліками на ухвалу, яка вже була предметом неодноразового оскарження з тих саме підстав.

Апеляційний суд дійшов висновку, що такі дії ПП «Агроекологія» є свідченням недобросовісного використання наданих законом процесуального права апеляційного оскарження, які спрямовані на затягування розгляду справи та фактично унеможливлюють здійснення судом своєчасного розгляду справи упродовж розумного строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року, ПП «Агроекологія» просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд незаконно стягнув штраф з підприємства за зловживання процесуальними правами, оскільки заявник діяв згідно з роз`ясненим апеляційним судом правом на повторне звернення з апеляційною скаргою в разі, якщо апеляційну скаргу при первісному зверненні визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджало повторному зверненню з апеляційною скаргою, тобто дії з подання апеляційної скарги є правомірними. Правомірні дії не можуть вважатись зловживанням, а відсутність зловживання позбавляє правових підстав для накладання штрафу на апелянта.

Заявник також посилається, що апеляційний суд не навів обґрунтувань щодо розміру накладеного штрафу - трьох розмірів прожиткового мінімуму.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Апеляційний суд неодноразово визнавав неподаними апеляційні скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року про відмову в задоволенні заяви підриємства про забезпечення позову, у своїх ухвалах наголошував на недопустимості зловживання процесуальним правом щодо подачі апеляційної скарги. Зазначене зауваження суду залишилось поза увагою ПП «Агроекологія».

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

Встановивши, що ПП «Агроекологія» вчетверте подало апеляційну скаргу на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області

від 11 травня 2018 року про відмову в задоволенні заяви підприємства про забезпечення позову, при цьому раніше подані три аналогічні апеляційні скарги були повернуті через невідповідність їх нормам процесуального закону (несплата судового збору) і подача наступних апеляційних скарг без оплати судового збору у встановленому законом розмірі, повторність зловживання процесуальними правами з боку відповідача, що також було встановлено ухвалами Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року та 04 грудня 2018 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав такі дії заявника зловживанням процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Аналізуючи норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції стягуючи із заявника штраф, вбачається, що достатньою підставою для його накладення є встановлення зловживання процесуальними правами особою, яка вчиняє процесуальну дію.

Доводи щодо незаконного накладення штрафу у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб також є безпідставними, оскільки відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може накласти штраф у розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, наклав штраф у межах, встановлених процесуальним законом. Підстав вважати розмір накладеного штрафу незаконним немає.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень визначених процесуальним законом.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» залишити без задоволення.

Ухвала Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська