печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Проскурні А.Г.

справа № 757/29216/19-ц,

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Печерської районної в місті Києві державної адміністрації,

Третя особа: ОСОБА_2

вимоги позивача: про встановення протиправними дій опікунської ради Печерської районної державної адміністрації стосовно ненадання згоди на укладання спадкового договору в інтересах підопічного та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 про встановення протиправними дій опікунської ради Печерської районної державної адміністрації стосовно ненадання згоди на укладання спадкового договору в інтересах підопічного та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20.11.2014, по справі за № 757/1213/14-ц вона визнана опікуном ОСОБА_3 , вказаним рішенням також визнано ОСОБА_3 недієздатним. Зазначає, що 05.02.2019 та 19.02.2019 вона звернулась до опікунської ради Печерської районної державної адміністрації з приводу надання дозволу на укладання від імені підопічного договору довічного утримання або спадкового договору. Натомість листами від 20.02.2018 № 105-105 ОП/М-111-465 та від 06.03.2019 за № 105-105 ОП/М-111/1-634 позивачу повідомлено про те, що відповідно до пропозицій опікунської ради прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на укладання таких договорів. Вказала, що відмовляючи їй у наданні дозволу на укладання договору довічного утримання або спадкового договору, орган опіки та піклування послався на ст. 68 Цивільного кодексу України, яка передбачає заборону укладання договору дарування майна від імені підопічного. Але, позивач зазначає, що договір дарування і договір на довічне утримання або спадковий договір не є тотожними. Це за своєю суттю є абсолютно різні цивільно-правові відносини.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Проте подав відзив на позовну заяву, в якому щодо позову заперечував в повному обсязі, вказав, що відмовляючи у наданні дозволу на укладення договорів діяли в інтересах відповідно до своїх повноважень, та згідно із законодавством.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20.11.2014, по справі за № 757/1213/14-ц ОСОБА_1 визнана опікуном ОСОБА_3 , вказаним рішенням також визнано ОСОБА_3 недієздатним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 звернулась до опікунської ради Печерської районної державної адміністрації з приводу надання дозволу на укладання від імені підопічного договору довічного утримання.

19.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до опікунської ради Печерської районної державної адміністрації з приводу надання дозволу на укладання від імені підопічного спадкового договору.

Натомість, Печерська районна державна адміністрація листами № 105-105 ОП/М-111-465 та № 105-105 ОП/М-111/1-634 повідомила позивача про те, що відповідно до пропозицій опікунської ради та керуючись ст. ст. 55, 68, 71 Цивільного кодексу України прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на укладання таких договорів.

15.03.2019 позивачем направлено скаргу до Київської міської державної адміністрації зі скаргою на дії опікунської ради Печерської районної державної адміністрації щодо відмови в наданні дозволу на укладання договорів довічного утримання або спадкового договору.

Листом від 20.03.2019 року Печерська районна державна адміністрація, за дорученням Київської міської державної адміністрації від 15.03.2019 року № ОП/М-4743 у відповідь на скаргу вказала, що рішення Опікунської ради прийнято з урахуванням інтересів недієздатної особи ОСОБА_3 та з дотриманням ст.ст. 55, 68, 71 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 68 Цивільного кодексу України, Опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Згідно ст. 71 Цивільного кодексу України, Опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна.

Відповідно до пункту 4.8. Правил опіки та піклування, затвердженим Наказ Державного комітету у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України,Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № N 34/166/131/88, опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун (піклувальник) не має права дарувати від імені підопічного, а також зобов`язувати себе від його імені порукою.

Проаналізувавши зміст відмови відповідача, викладеної у листах № 105-105 ОП/М-111-465 та № 105-105 ОП/М-111/1-634, а також зазначені норми Цивільного кодексу України, суд зазначає, що така відмова прийнята відповідачем з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_3 , який за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, позивачем не надано.

З огляду на викладене, вбачається, що Печерська районна державна адміністрація діяла в межах своєї компетенції та згідно із законодавством України, а тому рішення щодо відмови у наданні згоди на укладання договорів в інтересах ОСОБА_3 є правомірним, оскільки вчинене з метою недопущення опікуном відмови від майнових прав підопічного.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3. 13, 76, 77, 78, 81, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2020 року

Суддя О.М.Соколов