Постанова

Іменем України

28 жовтня 2020 року

місто Київ

справа № 1505/5929/2012

провадження № 61-113св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Обслуговуючий кооператив «Яхт-Клуб»,

третя особа - Громадська організація «Білгород-Дністровська районна спілка ветеранів війни в Афганістані і військових конфліктів в інших зарубіжних країнах «ЕДИНСТВО»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2018 року у складі судді Прийомової Ю. О. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Кононенко Н. А.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_1 у липні 2012 року звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Яхт-Клуб» (далі - ОК «Яхт-Клуб», обслуговуючий кооператив) про стягнення грошової суми за проведені будівельні роботи та просив суд стягнути з ОК «Яхт-Клуб» на користь позивача грошову суму за проведені будівельні роботи в розмірі 63 412, 00 грн.

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що на виконання доручень ОК «Яхт-Клуб» ним укладені договори підряду з метою будівництва берегозахисних споруд, споруд для очищення господарсько-побутових стічних вод на базі установки « Кубо » з біоплато та каналізаційно-насосної станції, артезіанської свердловини з баштою «Рожновського», що знаходяться за адресою: Будацька коса, смт Затока Білгород-Дністровського району Одеської області; будівництва берегозахисних та протизсувних споруд для захисту території кооперативу.

Позивач зазначив, що у ОК «Яхт-Клуб» утворилася заборгованість перед ним за проведені за особисті кошти будівельні роботи у обслуговуючому кооперативі, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2018 року клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОК «Яхт-Клуб», третя особа - Громадська організація «Білгород-Дністровська районна спілка ветеранів війни в Афганістані і військових конфліктів в інших зарубіжних країнах «ЕДИНСТВО», про стягнення грошової суми за проведені будівельні роботи закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення із позовом до Господарського суду Одеської області.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтовувалася тим, що позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, який звернувся до суду з позовом до юридичної особи ОК «Яхт-Клуб» з приводу вирішення спору, що виник з правовідносин у господарській діяльності, а тому спір між згаданими учасниками повинен розглядатися у Господарському суді Одеської області, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2018 року без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, додатково зазначив, що ОСОБА_1 уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами або осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, а тому він діяв в інтересах ОК «Яхт-Клуб», оскільки акт прийому-передачі від 03 березня 2010 року підписав як його керівник.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що договір підряду від 05 січня 2010 року № 6/08/10 укладено ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія» від імені та в інтересах ОК «Яхт-Клуб», оскільки загальні збори уповноважили його на проведення всіх необхідних фактичних та юридичних дій.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку у грудні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Заявник зазначає, що висновок суду першої інстанції про підвідомчість спору господарському суду є помилковим, оскільки наявність державної реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця не може бути підставою для обмеження ОСОБА_1 як фізичної особи - замовника будівельних робіт за договором підряду у доступі до правосуддя у порядку цивільного судочинства.

Також вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 підписав акт прийому-передачі виконаних робіт від 03 березня 2010 року за договором підряду як директор ОК «Яхт-Клуб», оскільки на момент укладення та виконання договору підряду головою обслуговуючого кооперативу була ОСОБА_3 , а тому ОСОБА_1 не міг підписувати акт прийому-передачі виконаних робіт як голова ОК «Яхт-Клуб».

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Громадська організація «Білгород-Дністровська районна спілка ветеранів війни в Афганістані і військових конфліктів в інших зарубіжних країнах «ЕДИНСТВО» просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 , оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Третя особа зазначає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів про підвідомчість спору господарському суду як за суб`єктним складом, так і за характером спірних правовідносин.

У відповіді на відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що заявник підписав договір підряду як фізична особа та звернувся до суду з позовом саме як фізична особа, а наявність статусу фізичної особи-підприємця не може свідчити, що у всіх правовідносинах фізична особа виступає саме в такому статусі. На обґрунтування наведеної позиції посилається на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №306/2004/15-ц.Також заявник вважає, що третя особа не обґрунтувала, яким чином вирішення спору у справі, яка переглядається, стосується прав та інтересів громадської організації.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 22 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до протоколу загальних зборів членів ОК «Яхт-Клуб» від 01 квітня 2007 року № 01/04-07 ОСОБА_1 уповноважили на проведення всіх необхідних фактичних та юридичних дій щодо будівництва будівлі КНС, біоплато та артезіанської свердловини з баштою «Рожновського».

За статутом ОК «Яхт-клуб», зареєстрованим 19 червня 2009 року, засновниками кооперативу є: Спілка ветеранів війни в Афганістані і військових конфліктів в інших зарубіжних країнах «ЕДИНСТВО» в особі ОСОБА_4 , який діє згідно з дорученням від 06 травня 2009 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Згідно з протоколом загальних зборів членів ОК «Яхт-Клуб» від 01 вересня 2009 року № 1/3-10 доручено ОСОБА_1 провести всі необхідні фактичні чи юридичні дії щодо здійснення будівництва берегозахисних та протизсувних споруд для захисту території кооперативу; доручено ОСОБА_1 за власний рахунок провести всі необхідні фактичні чи юридичні дії для здійснення будівництва берегозахисних та протизсувних споруд для захисту території кооперативу.

ОСОБА_1 05 січня 2010 року уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія» договір підряду

№ 6-08/10.

Відповідно до акта прийому-передачі виконаних підрядних робіт від 03 березня 2010 року ОСОБА_1 як директор прийняв виконані роботи.

Одночасно встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15 листопада 2018 року встановлено, що загальними зборами ОСОБА_1 обрано керівником ОК «Яхт-Клуб» та він з 25 січня 2013 року вправі підписувати документи від імені цієї юридичної особи.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Під час визначення того, чи є спірні правовідносини такими, що підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, Верховний Суд врахував таке.

Відповідно до фактичних обставин позову, якими ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені позовні вимоги, на виконання доручення обслуговуючого кооперативу позивачем понесені витрати за договором підряду, який він уклав як замовник із Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія». За твердженням позивача, понесені ним витрати, здійснені ним в інтересах та від імені ОК «Яхт-Клуб», відповідачем йому не відшкодувало.

Щодо висновків суду першої інстанції про підвідомчість спору господарському суду

Відповідно до змісту договору підряду цей договір укладений ОСОБА_1 як фізичною особою, відомості про те, що за договором підряду ОСОБА_1 діє як фізична особа підприємець, відсутні.

Натомість, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновків, що справа є підвідомчою Господарському суду Одеської області за суб`єктним складом, зокрема, позивач є фізичною особою-підприємцем, а відповідач - юридичною особою.

Надаючи оцінку таким висновкам суду першої інстанції, Верховний Суд врахував, що суд першої інстанції не дослідив питання, який статус мав ОСОБА_1 , укладаючи договір підряду.

Згідно з частиною першою статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 523/44/15-ц (провадження № 14-193цс19) дійшла висновку, що фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи-підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах (подібні висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані, зокрема, у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 2-7615/10 (провадження № 14-17цс18), від 05 червня 2018 року у справі № 522/7909/16-ц (провадження № 14-150цс18), від 20 червня 2018 року у справі

№ 216/181/16-ц (провадження № 14-198цс18), від 22 серпня 2018 року у справі № 401/3856/16-ц (провадження № 14-221цс18)).

Враховуючи наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, висновки суду першої інстанції у цій справі про те, що спір підлягає розгляду з врахуванням його суб`єктного складу виключно господарським судом є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо висновків апеляційного суду про юрисдикцію спору

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновків, що у справі, яка переглядається, ОСОБА_1 діяв за договором підряду від імені обслуговуючого кооперативу, оскільки акт прийому-передачі від 03 березня 2010 року підписав як його керівник.

В оцінці таких висновків суду апеляційної інстанції Верховний Суд врахував, що відповідно до фактичних обставин справи, встановлених апеляційним судом, що загальними зборами кооперативу ОСОБА_1 обрано керівником ОК «Яхт-Клуб» та він з 25 січня 2013 року набув право підписувати документи від імені цієї особи. Відомості про те, що на момент підписання зазначеного акта прийому-передачі, а саме 03 березня 2010 року, ОСОБА_1 був головою обслуговуючого кооперативу у матеріалах справи відсутні.

Необхідно враховувати, що спір у справі, яка переглядається, виник між членом обслуговуючого кооперативу та самим кооперативом, спір між сторонами договору підряду відсутній та не є предметом розгляду у справі, яка переглядається. Позивач наполягає на тому, що він діяв від імені та в інтересах обслуговуючого кооперативу, а тому його витрати як представника підлягають відшкодуванню цією юридичною особою.

Визначаючи, чи міг звернутися ОСОБА_1 із позовом до господарського суду у липні 2012 року як учасник обслуговуючого кооперативу, Верховний Суд зобов`язаний врахувати правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), відповідно до якого:

«З 28 березня 2014 року процесуальний закон передбачив юрисдикцію господарського суду щодо розгляду справ, які виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою, яка не є господарським товариством (фермерське господарство, кооператив, приватне, колективне підприємство тощо), та її учасниками (засновниками, членами), у тому числі учасником, який вибув, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 478/2192/13-ц). Однак до набрання чинності Законом № 642-VII юрисдикція господарського суду поширювалась лише на корпоративні відносини у господарських товариствах, які відповідно до частини другої статті 113 ЦК України можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Тому ініційований у суді до 28 березня 2014 року спір, що виник з корпоративних відносин в юридичній особі, яка не є господарським товариством, не належить до юрисдикції господарського суду».

Враховуючи, що у справі, яка переглядається, позивач звернувся до суду з позовом у липні 2012 року, відповідач не є господарським товариством, спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд наведеного не врахував та безпідставно залишив без змін ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв`язку з непідвідомчістю спору суду загальної юрисдикції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно визначено суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин, оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, вони підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко