Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1543/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: Кривенко О.В.,

при секретареві : Маташнюк О.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи: Розважаєвої І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області, орган опіки та піклування Прибузької об`єднаної територіальної громади Доманівського району Миколаївської області про позбавлення відповідача батьківських прав, встановлення опіки над дітьми та стягнення з відповідача аліментів

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2019 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення з неї аліментів на утримання дітей, встановлення опіки та призначення позивачки опікуном посилаючись на те.

Позов мотивований тим, що позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідачка ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей.

Так, тривалий час діти ОСОБА_2 залишалися без піклування батьків, так як співмешканець ОСОБА_2 відбував покарання у місцях позбавлення волі а мати не проявляє ніякої турботи про дітей, оскільки відлучалася з місця постійного проживання на тривалий час, залишаючи дітей на позивачку, яка є рідною сестрою відповідачки, не повідомляла про своє місцезнаходження. Діти залишалися на піклуванні позивачки, а з літа 2017 р. ОСОБА_1 забрала їх до себе на постійне місце проживання за згодою ОСОБА_2 , так як у неї не було можливостей утримувати їх.

В 2017 році позивачка зверталася до Доманівського районного суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та встановлення опіки на дітьми, але Доманівським районним судом Миколаївської області їй було відмовлено в задоволені позову та апеляційна інстанція погодилась з доводами суду першої інстанції, рішення набрало чинності 07 травня 2019 р.

Відмовляючи позивачці у задоволені позовних вимог, суд попередив ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виконання в подальшому обов`язків, щодо виховання та утримання дітей належним чином, передбаченим сімейним законодавством.

Після отриманого ОСОБА_2 попередження, про зміну свого ставлення до дітей і виконання своїх батьківських обов`язків, минуло вісім місяців.

За даний період ОСОБА_2 жодного разу не поцікавилася долею своїх дітей, які проживають у ОСОБА_1 , не вимагала від позивачки передати їй на виховання дітей, не брала жодних дій, аби повернути їх собі.

Позивачка вважає, що відповідачка своїх батьківських обов`язків не виконує. Не вплинуло на її ставлення до своїх дітей і попередження суду.

Після вступу рішення Доманівського районного суду в законну силу, ОСОБА_2 жодного разу питання про дітей не підіймала і про долю дітей не згадувала.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 як мати за минулі 2,5 роки повністю втратила свій зв`язок з дітьми, спроб відновити з ними відносини не робить і не намагається відновлювати їх в даний час.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити над неповнолітньою ОСОБА_4 опіку та призначити її опікуном,стягувати, щомісячно, з ОСОБА_2 , аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Пояснила суду, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, самоусунулася від участі у вихованні та утриманні доньки, з моменту проживання дитини у ОСОБА_1 та протягом часу розгляду справи долею не цікавилася, матеріально не забезпечує, їх не відвідує. На час розгляду справи в суді син відповідача ОСОБА_3 досяг повноліття.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та призначення опікуном ОСОБА_1 .

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Прибузької сільської ради Доманівської району Розважаєва І.М. вважала, що в інтерсах дитини доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , так як дитина виявила бажання проживати з тіткою, яка має належні матеріальні умови для її виховання та доцільним є призначення позивача опікуном над ОСОБА_4 .

Третя особа - служба у справах дітей Доманівської районної адміністрації Миколаївської області в судове засідання представника не надіслали, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при прийняті рішення посилаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ст.164 ч.1 п. 2 того ж Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про її народження. Батьки дитини, відповідно до ст.135 СК України, записані за вказівкою матері.

Ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, підтверджене письмовими матеріалами.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своє неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому дитина вимушена проживати з позивачкою, яка просить призначити її опікуном.

Аналізуючи надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступне.

Зокрема, з акту обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачки від 21.10.2019 р., вбачається, що ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною та співмешканцем проживає у власному будинку, який складається із 2 кімнат, веранди, коридору та кухні. В будинку є меблі та побутова техніка старі. Сім`я проживає в одній кімнаті, інша кімната не жила.

Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_4 навчається у 8 класі Прибузької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Прибузької сільської ради Миколаївської області.

За висновком органу опіки та піклування Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області №4 від 03 жовтня 2019 р. позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам ОСОБА_4 , через ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків.

Згідно копій свідоцтв про народження - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними сестрами.

Згідно висновку органу опіки та піклування Прибузької сільської ради , ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_4 , що буде відповідати інтересам дитини, характеризується виключно позитивно, її стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє утримувати дитину.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В абзаці 2 п.16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виходячи з вимог ст.166 СК України та п.15 Постанови, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Оцінивши досліджені у ході судового розгляду письмові докази в сукупності з усними поясненнями позивача, представника органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позивачем доведене ухилення відповідачки ОСОБА_2 без поважних на те причин від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дочки ОСОБА_5 .

Вжиті позивачем та відповідними службами до подачі позову заходи щодо зміни поведінки ОСОБА_2 по відношенню до дітей на краще позитивних результатів не дали. За час розгляду справи судом ОСОБА_2 відношення до дітей не змінила, жодним чином не відреагувала на поданий відносно неї позов, що свідчить про її байдужість до долі дітей.

З урахуванням конкретних обставин даної справи суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 свідомо без будь-яких поважних на те причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дочки ОСОБА_5 .

За такого суд приходить до висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5 є виправданою мірою, спрямованою на захист прав дітей, які мають пріоритетне значення при вирішенні справи.

Враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_4 позбавленна батьківського піклування, суд вважає необхідним встановити над нею опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 .

Згідно частини 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

На вимогу позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 необхідно визначити у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265 , 295-300 ЦПК , суд

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, уродженку АДРЕСА_1, батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити над неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, уродженку та мешканку АДРЕСА_1.

Стягувати, щомісячно, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродж. АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на користь опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.12.2019 р., до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 13.11.2020р.

Суддя : О. В. Кривенко