ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1731/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2013/20 Категорія: Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Середи Л.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, в обґрунтування якої вказувала, що 14 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Фактично шлюбні відносини між сторонами припинились з квітня 2020 року та ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, син постійно проживає з матір`ю та знаходиться виключно на її вихованні та матеріальному утриманні.
Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, кошти на утримання дитини не надає, при цьому його стан здоров`я та працевлаштування у військовій частині дозволяє утримувати свого малолітнього сина.
На підставі викладеного, заявник просила видати судовий наказ про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що в заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути аліменти у вигляді частки із заробітку батька дитини, а також у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що по суті фактично об`єднує вимоги визначені п. п. 4,5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, отже розгляду в порядку наказного провадження не підлягає.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про те, що заявник просить стягнути аліменти у вигляді частки із заробітку батька дитини, а також у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідає дійсності та суперечить змісту заяви про видачу судового наказу.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.
Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Отже, заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів боржника, яка підпадає під дію п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів з тих підстав, що заявником заявлено дві вимоги.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст.367,368,369,374,379,381-383 ЦПК України, суд - ,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 12 листопада 2020 року.

Судді