Справа №: 398/2513/20
провадження №: 2/398/1394/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" листопада 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тимченко Богдан Олександрович до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за позивачем право забудовника земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , що належить чоловіку позивача ОСОБА_2 на підставі дозволу № НОМЕР_1 на індивідуальне житлове будівництво від 09.08.1993 року, який видано на підставі рішення виконкому Новопразької селищної ради народних депутатів від 17.06.1993 року № 25 та розпорядження представника Президента України Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.08.1993 року № 228.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем першої черги є позивач. На даний час у позивача виникла необхідність в оформленні прав на будинок, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, на позовних вимогах наполягав.

Представник Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №115.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Новопразькою селищною радою Олександрійського району 14.01.1998 року, ОСОБА_1 , уклала 14 січня 1998 року шлюб з ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №569/02-31 від 28.07.2020 року, державний нотаріус Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В., відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець не надала документ на будинок, отже право власності на майно спадкодавцем не було зареєстроване належним чином.

Згідно архівної довідки №447 від 10.06.2020 року право забудовника по АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_2 , на підставі дозволу № НОМЕР_1 на будівництво житлового будинку на підставі рішення виконкому Новопразької селищної ради №25 від 17.06.1993 року, яке втратило свою силу 03.08.1996 року. Акт готовності будинку відсутній.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.05.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за №17, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив жилий будинок, загальною площею 15,1 кв. м в АДРЕСА_1 та розташованому на земельній ділянці колгоспу «Прогрес» до якого примикають Б-сарай.

Згідно реєстраційного посвідчення Олександрійського МБТІ від 22.05.1985 року, посвідчено, що в цілому домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого Новопразькою селищною радою від 15.05.1985 року за №71 та записано в реєстрову книгу №1173/8. Домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому складається з житлового будинку та надвірних будівель.

Відповідно до дозволу № НОМЕР_1 на індивідуальне житлове будівництво виданого на підставі рішення виконкому Новопразької сільської ради народних депутатів від 17.06.1993 року №25 було дозволено ОСОБА_2 виконання будівельних робіт по спорудженню індивідуального жилого будинку з надвірними будівлями на присадибній ділянці по АДРЕСА_1 . Площа земельної ділянки 56,33 га. Строк виконання робіт - 3 серпня 1993 року.

Відповідно до акту районного архітектора від 4 серпня 1993 року на підставі рішення Виконкому Олександрійської районної державної адміністрації від 3 серпня 1993 року було проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 2000 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_2 .

Згідно розпорядження представника президента України від 3.08.1993 року про дозвіл на будівництво в районі, ОСОБА_2 було дозволено будівництво житлового будинку на 3 кімнати жилою площею 56,33 кв. м в смт. Нова Прага.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 .

Згідно листа завідувача Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 08 липня 2020 року за вих. №499/01-16, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину якого належним чином прийняла.

На виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року були надані копії матеріалів спадкової справи №45/2020, відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до копії матеріалів вказаної вище спадкової справи, заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 подала - ОСОБА_1 . Крім ОСОБА_1 інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. У матеріалах спадкової справи наявні заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України є неможливим. А тому, у такому випадку необхідно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

В ч. 1 ст. 1223 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За таких обставин належні спадкодавцю ОСОБА_2 права забудовника включаються до складу спадщини. Враховуючи те, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину, та відсутність іншого правового механізму, крім визнання прав забудовника судом, який би забезпечив ОСОБА_1 можливість реалізувати свої права як спадкоємця, а також відсутність у померлого інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та про наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тимченко Богдан Олександрович до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (рнокпп - НОМЕР_4 , зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 ) у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі права забудовника житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено у нарадчій кімнаті та підписане суддею 10 листопада 2020 року.

Суддя Орловський В.В.