Справа № 214/4310/20
2/214/2258/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Савчук С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 214/4310/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про стягнення частини заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22 червня 2020 року звернувся до суду з позовом до КП «Міський тролейбус» про скасування наказу №877-к від 18.11.2019 року та стягнення з КП «Міський тролейбус» м. Кривого Рогу невиплачену частину заробітної плати (премії) за жовтень 2019 року в сумі 714 грн. 17 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він ОСОБА_1 , у 2012 році був прийнятий на посаду водія тролейбуса Комунального підприємства «Міський тролейбус» м. Кривого Рогу (далі Підприємство), де працює і на даний час.

Укладаючи трудовий договір, він прийняв на себе зобов`язання виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові та сумлінним виконанням службової інструкції водія, а директор Підприємства виплачувати заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін ст. 21 КЗпП України.

Він повністю виконує вимоги статті 21 Закону, чесно і добросовісно виконує всі трудові обов`язки , покладені на нього трудовим договором.

Отже, в період з 01 по 31 жовтня 2019 року він з`являвся на робоче місце, згідно затвердженого графіка змінності, отримував шляховий лист і сумлінно виконував всі трудові завдання. В листопаді 2019 року йому було нараховано 20% премії за результатами роботи в жовтні 2019 року, що становить 1428 грн. 35 коп. Але 50 % нарахованої премії, що становить 714 грн. 17 коп., у нього було вирахувано із заробітної плати. При цьому його не ознайомлювали з жодним наказом і навіть не доводили до відома про намір позбавити його частини заробітної плати.

Оскільки причина позбавлення частини заробітної плати (премії) йому була невідома, він 09 грудня 2019 року звернувся із відповідним запитом до директора Підприємства. Зі змісту відповіді від 19.12.2020 р. вих. №2150 йому стало відомо, що його було позбавлено частини заробітної плати (премії) за, начебто, «виробничі упущення, а саме 24.10.2019 року було допущено порушення пункту 3.14 розділу 3 службової інструкції водія». В зв`язку з тим, що його було не ознайомлено із відповідним наказом про позбавлення частини заробітної плати (премії), він, 23 грудня 2019 року, знову, звернувся із запитом до директора Підприєсмтва щодо надання копії наказу. Копію наказу від 18 листопада 2019 року № 877-к, яким його було позбавлено 50% премії за жовтень 2019 року, він отримав 10 лютого 2020 року, лише після звернення до міського голови ОСОБА_2 .

Із наказом від 18 листопада 2019 року №877-к він не згоден, оскільки не допускав жодних порушень. Він завжди виконує вимоги службової інструкції водія тролейбуса, зокрема п. 3.14 Інструкції, в повному обсязі.

Окрім того, його позбавили частини заробітної плати (премії) без його відома, навіть не ознайомившись із відповідним наказом.

Також відповідачу відомо, що він являється членом виборного профспілкового органу. Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Але до виборного профспілкового органу про надання згоди на позбавлення частини заробітної плати (премії) позивача ОСОБА_1 відповідач не звертався.

Тому вважає наказ від 18 листопада 2019 року №877-к безпідставним, а позбавлення його частини заробітної плати (премії) незаконним. Також вважає, що відповідач має сплатити йому нараховану, але не виплачену частину заробітної плати (премії) в сумі 714 грн. 17 коп.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.15-16).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.07.2020 року справа передана на розгляд судді Ткаченкові А.В.

Від представника відповідача 16.09.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається що свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він в період з 01 по 31 жовтня 2019 року не допускав жодних порушень; його не було ознайомлено з оскаржуваним наказом та зменшення розміру премії відбулось без згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. З цих підстав він вважає наказ від 18 листопада 2019 року № 877-к незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується змісту позовних вимог, то відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, та вважає їх безпідставними, необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем не дотриманий тримісячний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений ст. 233 КЗпП України, відповідно до якої працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Посилаючись на табуляграму за листопад 2019 року, датовану 30.11.2019 р., в якій містяться відомості про від`ємне значення суми нарахованої премії -714,17 грн., позивач повинен був дізнатися про це саме 30.11.2019 р., а не як він зазначає після відповіді, викладеної в листі від 19.12.2019 р. вих. № 2150.

Отже, враховуючи приписи норми ст. 233 КЗпП України, позивач мав право звернутися до суду не пізніше 02.03.2020 р., оскільки останній день лютого місяця 2020 року припадає на неробочий день (суботу). Однак, позивач звернувся до суду лише 22.06.2020 р.

З урахуванням цієї обставини, та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в Постанові № 9 від 06.11.92 р. Про практику розгляду судами трудових спорів (пункт 4), відповідач вважає, що в позову позивачу має бути відмовлено з підстав пропуску ним тримісячного строку для звернення до суду.

Що стосується доводів позивача про те, що він не був ознайомлений з оскаржуваним наказом, то чинне законодавство не покладає на роботодавця обов`язку ознайомлювати працівників з розпорядчими документами, якими зменшується розмір їх заохочень (премій). Такий обов`язок покладається на роботодавця лише у випадку застосування дисциплінарних стягнень (догани, звільнення), до яких зменшення розміру премії за упущення в роботі не відноситься.

Більш того, умови преміювання водіїв визначені колективним договором, який діє на підприємстві, та у додатку № 26 до нього, яким є Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів (надалі Положення).

Так, пунктом 1.3 Положення встановлено, що основними обов`язками водія тролейбуса, зокрема, є суворе додержання службової інструкції водія (СІВ).

Розділ 3 Положення передбачені умови преміювання водіїв тролейбусів та розміри премій в залежності від виконання показників для преміювання (пункт 3.2 Положення).

Водночас, пунктом 3.3 Положення встановлені підстави та порядок зменшення премій, а саме, при наявності порушень у роботі, сума нарахованої премії може бути знижена частково або знята у повному розмірі згідно Переліку (додаток до Положення). При цьому, повне або часткове зняття премії здійснюється за той розрахунковий період, в якому мало місце порушення і оформлюється наказом по підприємству з конкретно вказаним виробничим порушенням.

Додатком до Положення, яким є Перелік виробничих упущень за які премія, нарахована водію тролейбуса, може бути знижена повністю або частково, передбачено, що за порушення правил технічної експлуатації, правил техніки безпеки, правил дорожнього руху, службової інструкції водія, премія може бути знижена повністю або частково в розмірі до 100% (пункт 6 Переліку).

Підставою для видання наказу від 18 листопада 2019 року № 877-к стало порушення позивачем службової інструкції водія, пунктом 3.14 якої передбачено, що водій тролейбуса зобов`язаний На «нулевом» рейсе, после выезда из депо, произвести проверку тормозов и работу других узлов и агрегатов. Приемка троллейбуса оформляется подписью водителя в техническом журнале. Нулевой рейс считается от депо до первого диспетчерского пункта.

Працюючи в зміну 24.10.2019 р., позивач не дотримався виконання вказаного пункту службової інструкції водія, чим допустив упущення в роботі. Пояснення з приводу допущення порушень п 3.14 службової інструкції водія, позивач надати відмовився, про що був складений відповідний акт.

Підтвердженням цього факту є наступні докази, копії яких додаються до відзиву: службова записка начальника депо № 2 ОСОБА_3 ; службова записка в.о. обліковця руху тролейбусного депо № 2 ОСОБА_4 від 24.10.2019 р.; подорожній лист № 247578 від 24.10.2019 р.; акт про відмову надати письмові пояснення від 25.10.2019 р.

Вищевикладені обставини та допущені позивачем порушення стали підставою для видання наказу від 18 листопада 2019 року № 877-к, згідно з яким позивач був позбавлений 50% премії за жовтень місяць 2019 року.

Що стосується доводів позивача про те, що зменшення йому премії за жовтень місяць 2019 року згідно наказу від 18 листопада 2019 року № 877-к відбулось без згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є, то вони є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України встановлено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Слід зазначити, що зміна умов оплати праці позивача за наказом від 18 листопада 2019 року № 877-к не відбувалась, оскільки умови преміювання та зменшення розмірів премії за упущення в роботі визначені колективним договором та додатками до нього, зокрема, Положенням про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів та додатком до нього - Переліком виробничих упущень за які премія, нарахована водію тролейбуса, може бути знижена повністю або частково.

За змістом ст. 15 Закону України Про оплату праці, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин й узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів на підприємствах незалежно від форми власності і господарювання, які використовують найману працю та мають права юридичної особи ( ст. 1 і 2 Закону України "Про колективні договори і угоди"). До нормативних умов колективного договору належать, зокрема, умови нарахування премій.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про колективні договори і угоди" зміст колективного договору визнається сторонамив межах їхньої компетенції.

Можливість зменшення розміру премії або позбавлення премії повністю окремих працівників, за які виробничі упущення та інші проступки і на який проміжок часу, встановлюється показниками й умовами преміювання, які є складовою частини діючої системи оплати праці на підприємстві і затверджується як додаток до колективного договору.

При цьому премія відноситься до додаткової заробітної плати, і її розмір щомісяця може змінюватись, оскільки залежить від багатьох факторів, в тому числі й від показників якості роботи працівників. Тому зменшення розміру премії або її невиплата в певних місяцях не є зміною істотних умов праці.

Більш того, зменшення розміру премії позивачу не відноситься до видів дисциплінарного стягнення, передбачених ст. 147 КЗпП України, а тому відповідач не повинен був отримувати згоду від виборного профспілкового органу на таке зменшення у відповідності до ст. 252 КЗпП України.

Враховуючи те, що Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів та додаток до нього - Перелік виробничих упущень за які премія, нарахована водію тролейбуса, може бути знижена повністю або частково, є складовою частиною колективного договору і якими передбачено право керівника на зменшення розміру премії, а також враховуючи те, що зменшення премії не є дисциплінарним стягненням, то наказ від 18 листопада 2019 року № 877-к, яким позивача частково було позбавлено премії за жовтень 2019 року за виробничі упущення, був виданий цілком правомірно і підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. (а.с.25-47).

04 листопада 2020 року до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про посвідчення довіреності та допуску до участі у справі в якості його представника ОСОБА_5 . В судовому засіданні заявлене клопотання було задоволено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що твердження представника відповідача у відзиві стосовно пропущення ним строку звернення до суду є безпідставними, так як згідно ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» у структуру заробітної плати належить також і премія, а позови про стягнення заробітної плати не обмежуються строками давності. Вважає наказ про позбавлення його премії незаконним, просить його скасувати та стягнути на його користь розмір не виплаченої премії.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні з позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив у позові ОСОБА_1 відмовити з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Міський тролейбус» підтверджується копією трудової книжки, відповідно до якої ОСОБА_1 23.02.2012 року прийнятий водієм тролейбуса 3 класу в службу експлуатації депо №2 КП «Міський тролейбус» (а.с.5).

ОСОБА_1 є членом виборного профспілкового органу підприємства первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України КП «Міський тролейбус» (а.с.12)

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді водія тролейбуса КП «Міський тролейбус». Трудові обов`язки водія тролейбуса визначені Службовою інструкцією, затвердженою директором підприємства «Міський тролейбус» А.Я. Приходько 28 січня 2008 року, яка застосовується з 01 лютого 2008 року, яка узгоджена з головою профкому підприємства ОСОБА_7 , з якою ОСОБА_1 ознайомлений (а.с.33-36).

Відповідно до пункта 3.14 службової інструкції передбачено, що водій тролейбуса зобов`язаний На «нулевом» рейсе, после выезда из депо, произвести проверку тормозов и работу других узлов и агрегатов. Приемка троллейбуса оформляется подписью водителя в техническом журнале. Нулевой рейс считается от депо до первого диспетчерского пункта.

24.10.2019 р., ОСОБА_1 не дотримався виконання вказаного пункту службової інструкції водія, чим допустив упущення в роботі. Пояснення з приводу допущення порушень п 3.14 службової інструкції водія, позивач надати відмовився, про що був складений відповідний акт (а.с.32).

Відповідно до службової записки начальника депо № 2 ОСОБА_3 на ім`я директора КП «Міський тролейбус» вбачається, що 24.10.2019 року водій ОСОБА_1 порушив СІВ п. 3.14 На «нулевом» рейсе, после выезда из депо, произвести проверку тормозов и работу других узлов и агрегатов. Приемка троллейбуса оформляется подписью водителя в техническом журнале. Нулевой рейс считается от депо до первого диспетчерского пункта. За порушення СІВ п. 3.14 водія тролейбуса ОСОБА_1 позбавити 50% премії за жовтень 2019 року (а.с.29).

Відповідно до службової записки в.о. обліковця руху тролейбусного депо № 2 ОСОБА_4 від 24.10.2019 р. на ім`я директора КП «Міський тролейбус» вбачається, що 24.10.2019 року вона працювала на д.п. ст. Кривий Ріг-головний. В 5.30 ранку (по розкладу в 5.28) на кільце прибув тролейбус №645 водій ОСОБА_1 , в диспетчерський пункт для відмітки подорожнього листа не заходив, ремонт та огляд машини не проводив, відправився згідно розкладу руху о 5.34. год. (а.с.30), що також підтверджується подорожнім листом № 247578 від 24.10.2019 р. (а.с.31).

Наказом директора КП «Міський тролейбус» О.Я. Приходько № 877-к від 18.11.2019 року ОСОБА_1 водія тролейбуса Депо №2 24.10.2019 року за порушення пункта 3.14 службової інструкції позбавлено 50 % премії за жовтень 2019 року (а.с.11).

Відповідно до ст. ст. 30, 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами (ст. 15 Закону України від 24.03.95 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці»).

Тобто підприємствам надано право самостійно визначати умови та розміри преміювання.

Колективний договір КП «Міський тролейбус» погоджений з трудовим колективом в особі Голови спільного представницького органу профспілкових комітетів підприємства ОСОБА_8 (а.с.37-38).

Умови преміювання водіїв визначені колективним договором, який діє на підприємстві, та у додатку № 26 до нього, яким є Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів, яке також погоджено з головою спільного представницького органу профспілкових комітетів підприємства ОСОБА_8 (а.с.39-42).

Так, пунктом 1.3 Положення встановлено, що основними обов`язками водія тролейбуса, зокрема, є суворе додержання службової інструкції водія (СІВ).

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до розділу 3 Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів КП «Міський тролейбус» передбачені умови преміювання водіїв тролейбусів та розміри премій в залежності від виконання показників для преміювання (пункт 3.2 Положення).

Водночас, пунктом 3.3 Положення встановлені підстави та порядок зменшення премій, а саме, при наявності порушень у роботі, сума нарахованої премії може бути знижена частково або знята у повному розмірі згідно Переліку (додаток до Положення). При цьому, повне або часткове зняття премії здійснюється за той розрахунковий період, в якому мало місце порушення і оформлюється наказом по підприємству з конкретно вказаним виробничим порушенням.

Додатком до Положення, яким є Перелік виробничих упущень за які премія, нарахована водію тролейбуса, може бути знижена повністю або частково, передбачено, що за порушення правил технічної експлуатації, правил техніки безпеки, правил дорожнього руху, службової інструкції водія, премія може бути знижена повністю або частково в розмірі до 100% (пункт 6 Переліку).

Отже із внутрішнього нормативного документу вбачається, що розмір премії може бути як позитивний, так і негативний, тобто позбавлення премії, в тому числі за порушення службових інструкцій.

Службовою інструкцією передбачено, що водій тролейбуса зобов`язаний На «нулевом» рейсе, после выезда из депо, произвести проверку тормозов и работу других узлов и агрегатов. Приемка троллейбуса оформляется подписью водителя в техническом журнале. Нулевой рейс считается от депо до первого диспетчерского пункта. (п.3.14)

В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2019 р. на кільце прибув тролейбус №645 водій ОСОБА_1 , в диспетчерський пункт для відмітки подорожнього листа не заходив, ремонт та огляд машини не проводив, відправився згідно розкладу руху о 5.34. год., тим самим порушив п. 3.14 службової інструкції, чим допустив упущення в роботі. Також дана обставина підтверджуються актом від 25.10.2019 року та доповідними записками від 24.10.2019 року, а відтак позивач допустив упущення в роботі у зв`язку з чим наказом по підприємству № 877-к від 18.11.2019 року був позбавлений 50 % премії за жовтень 2019 року.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що наказом № 877-к від 18.11.2019 року позбавлення премії ОСОБА_1 в розмірі 50 % за жовтень 2019 року, здійснено відповідно до чинного законодавства.

Як слідує з аналізу вказаного наказу, позбавлення позивача 50% премії за вказаний місяць не було пов`язано з його притягненням до дисциплінарної відповідальності, оскільки в обґрунтування прийнятого рішення відповідач посилається на п. 3.3 «Положення прооплату праці водіїв пасажирських тролейбусів».

Щодо посилання позивача про те, що в порушення ч. 2 ст. 252 КЗпП України відповідач не звертався до профспілкового органу членом якого він являється, для отримання попередньої згоди на зміну розміру премії позивача, передбачені Наказом № 877-к від 18.11.2019 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 15.05.2017 року у справі № 6-2790цс16, згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання.

Частина третя статті 97 КЗпП України тільки зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Що стосується доводів позивача ОСОБА_1 про те, що він не був ознайомлений з оскаржуваним наказом, то чинне законодавство не покладає на роботодавця обов`язку ознайомлювати працівників з розпорядчими документами, якими зменшується розмір їх заохочень (премій). Такий обов`язок покладається на роботодавця лише у випадку застосування дисциплінарних стягнень (догани, звільнення), до яких зменшення розміру премії за упущення в роботі не відноситься.

Твердження представника відповідача у відзиві про те, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк для звернення до суду, суд оцінює критично, так як відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу Законів про працю "у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком".

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 1-2, 15 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 30, 97, 139, 247, 252 КЗпП України, ст. ст. 2, 4, 12, 82, 141, 258, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про стягнення частини заробітної плати - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Міський тролейбус», місцезнаходження, вул. Дніпропетровське шосе, 22, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Повний текст судового рішення складено 09.11.2020 року.

Суддя А.В. Ткаченко