Ухвала

13 листопада 2020 року
м. Київ

справа № 748/303/20

провадження № 61-12794ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення незаконним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу, що надійшла до суду 27 серпня 2020 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 вересня 2020 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху для усунення недоліків та запропоновано надати уточнену касаційну скаргу разом із її копіями відповідно до кількості учасників справи та документ, що підтверджує сплату судового збору. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 вересня 2020 року заявник направив до суду матеріали, а саме: клопотання про відстрочення сплати судового збору та уточнену касаційну скаргу разом із її копіями відповідно до кількості учасників справи.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору заявник обґрунтовує тим, що утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування за затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Кошторисні призначення для сплати судового збору на 2020 рік не передбачені.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити та розстрочити судові витрати, зменшити їх розмір на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від сплати судового збору.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог вказаних статей відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України не свідчить про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення чи відстрочення сплати судового збору.

Виходячи з викладеного, зазначені військовою частиною НОМЕР_1 підстави для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не можуть вважатися достатньою підставою для такого відстрочення, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відтак у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 необхідно відмовити.

Отже, заявнику слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 102 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання рішення незаконним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми, таким чином (840 грн 80 коп.*2*200%=3 363 грн 20 коп.).

Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 3 363 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин строк для усунення недоліків поданої касаційної скарги необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліку зазначеного в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 вересня 2020 року до 09 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян