Справа № 171/2130/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків у розмірі вартості втраченого майна,
встановив:
16.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
Відповідно до п. 2.1.3. Договору відповідач забезпечує повне збереження майна, а після закінчення зберігання повертає те саме майно або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання з урахуванням зміни її природних властивостей. Відповідно до п. 1.2 Договору право власності на майно до відповідача не переходить. Після настання строку повернення майна він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути насіння соняшнику або кошти у розмірі його вартості, на що відповідач повідомив, що в нього немає ані зерна насіння соняшника, ані грошей. Відповідач порушив взяте на себе зобов`язання, не повернув майно у строк визначений договором.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана ОСОБА_2 на праві власності належить будівля корівників № № 6,7 (комплекс), загальною площею 6264,4 (кв.м.). за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п.п.1,2 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Разом з тим, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують принцип непорушності права власності.
Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
Ураховуючи характер та обсяг позовних вимог, суд вважає, що це буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 .
Застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд
постановив:
ЗаявуОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків у розмірі вартості втраченого майна задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків у розмірі вартості втраченого майна шляхом накладення арешту на наступне належне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровської області 11.11.1998 року, майно на праві власності, а саме:
Копію ухвали для виконання надіслати Апостолівському районному відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) для виконання, іншим учасникам справи - для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: