У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2020 Справа №607/17248/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Крупи О.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України » про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України » про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 05.11.2020 року.

04.11.2020 року директор ДП «Тернопільський облавтодору» подав до суду заяву, в якій просить справу № 607/17248/20 передати до господарського суду Тернопільської області для розгляду в рамках провадження у справі №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», оскільки 25.09.2020 року господарським судом Тернопільської області оголошено ухвалу про порушення справи №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

В підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З 21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який прийнятий Верховною Радою України 18 жовтня 2018 року та набрав чинності 21 жовтня 2019 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

З огляду на вищенаведене, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України » про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди слід розглядати господарським судом Тернопільської області в рамках провадження у справі №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_1 з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство повинна розглядатися господарським судом, а імперативними нормами ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що клопотання директора ДП «Тернопільський облавтодору» про передачу справи до господарського суду Тернопільської області для розгляду в рамках провадження у справі №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до задоволення не підлягає.

При цьому суд роз`яснює право позивача звернутися із вищевказаним позовом до ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до господарського суду Тернопільської області.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 255 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання директора ДП «Тернопільський облавтодору» про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України » про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди до господарського суду Тернопільської області для розгляду в рамках провадження у справі №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - відмовити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України » про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Позивачу ОСОБА_1 роз`яснити, що розгляд його позовної заяви віднесено до юрисдикції господарського суду Тернопільської області.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 05 листопада 2020 року.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич