Справа № 373/1257/20
Номер провадження 2/373/752/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретаря судових засідань Литвишко В.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в розмірі 10088,62 гривень та судові витрати; а також відсотки, розраховані органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду з моменту набрання рішення законної сили до моменту виконання рішення суду за відповідною формулою.

Також просить вирішити питання стосовно розподілу судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір шляхом підписання Заяви про приєднання №451495811 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 з використанням електронного платіжного засобу та встановлено кредит у розмірі 12000,00 гривень з фіксованою процентною ставкою 35% річних та платою за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафту) 60% на рік.

Проте, відповідач, порушуючи умови Договору, прострочив виконання зобов`язань за цим Договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 20.07.2020, згідно з наданим розрахунком позивача складається із: основної заборгованості - 9011,67 гривень; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 603,87 гривні; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 213,74 гривень; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 13,82 гривень; 3% річних на суму простроченого кредиту - 234,48 гривні; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 11,04 гривень. Загальна сума заборгованості визначена позивачем в розмірі 10088,62 гривень.

Ухвалою суду від 02.10.2020 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Представник позивача в заяві просив розглянути справу без виклику сторін в порядку спрощеного провадження.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини:

До позову додано копію заяви відповідача про приєднання № 451495811 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.05.2018, відповідно до якої ОСОБА_1 уклав з АТ «Державний ощадний банк України» Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умовами тарифного пакету «Мій комфорт».

Також надано копію паспорту споживчого кредиту та копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 11.05.2018.

Відповідно до висновку-рішення відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Моя кредитка» та надано кредит на споживчі цілі, № карткового рахунку НОМЕР_1 з встановленим лімітом в сумі 12000,00 гривень з процентною ставкою 35%, на строк, який відповідає строку дії платіжної картки позичальника.

Також надано копію Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до наданої копії Додатку 1 до Договору «Умови користування встановленою відновлюваною кредитною лінією» плата за користування кредитом становить 38% для власників поточного рахунку, розмір кредиту - сума, яка не перевищує заборгованість за кредитом на дату переведення на загальні умови кредитування.

До позову додано виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , за період 01.01.2012 - 20.07.2020, кінцевий баланс за яким - - 8456,29 гривень.

Також надано розрахунки заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 20.07.2020 за договором №451495811 від 22.05.2018, згідно з якими основна заборгованість - 9011,67 гривень; нарахована пеня - 603,87 гривень; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 213,74 гривень; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 13,82 гривень; 3% річних на суму простроченого кредиту - 234,48 гривні; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 11,04 гривень.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.2 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженому постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, форми документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів установлюються правилами платіжних систем і повинні містити обов`язкові реквізити, визначені цим Положенням.

Пунктом 7 цього розділу передбачено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів повинні містити такі обов`язкові реквізити:

1) ідентифікатор еквайра та торговця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати; 2) ідентифікатор платіжного пристрою; 3) дату та час здійснення операції; 4) суму та валюту операції; 5) суму комісійної винагороди; 6) реквізити електронного платіжного засобу, які дозволені правилами безпеки платіжної системи; 7) вид операції; 8) код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі.

Відповідно до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

При оцінці доказів та оцінці аргументів суд враховує положення ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Додана до позову копія договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить відміток про ознайомлення відповідачем із його змістом.

Заява про приєднання не містить конкретного строку повернення кредиту (користування ним).

Розрахунки заборгованості за договором №451495811 від 22.05.2018 не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову.

У заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та паспорті споживчого кредиту визначений строк кредитування 60 місяців.

З позовної заяви вбачається, що відповідач не має заборгованості за відсотками за користування кредитом.

При цьому, з виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідачем було використано кошти на суму 9011,67 грн, які не повернено позивачеві.

Отже відповідач має заборгованість за основним боргом у сумі 9011,67 грн.

Доказів направлення позивачем вимоги відповідачеві щодо погашення заборгованості суду не надано.

За таких обставин, оскільки позов подано у межах 60 місячного строку з моменту написання заяви про приєднання, та відсутні підтвердження про ознайомлення відповідача у повному обсязі із договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підстав для висновку про порушення відповідачем строку повернення коштів немає.

Отже, вбачається, що не підтягають застосуванню вимоги позивача про нарахування пені, а також сум витрат від інфляції як на суму боргу, так й процентів, а також 3 % річних на ці суми.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що відбулось часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутні підстави для задоволення позовних вимог в іншій частині.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 10088,62 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 9011,67 грн, що становить 89,33% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1877,72 грн (2102,00 х 89,33%) судових витрат у виді судового збору.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором №451495811 від 11.05.2018 в сумі 9011 (дев`ять тисяч одинадцять) гривень 67 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1877 (одна тисяча вісімсот сімдесят сім) грн 72 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» - місцезнаходження: вул. Володимирська, 27, м. Київ, 01001, ;

ОСОБА_1 - місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Д. В. Свояк