Провадження №2/592/2973/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Гуріної А.О., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача- ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років померла її донька, ОСОБА_4 , яка разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та їх дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали разом з нею за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому ще рік зять проживав разом з нею та своїми дітьми, але згодом відповідач одружився і переїхав жити до своєї теперішньої дружини, а діти так і залишилися проживати разом з нею та під її опікою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги. Натомість, діти постійно потребують нормального харчування, одягу, витрат на навчання, морально-етичне виховання, фізичний розвиток, лікування та оздоровлення. Вона повністю забезпечує їх матеріально, піклуються про дітей, приймає участь у повсякденному житті онуків, забезпечує їх необхідним одягом, приймає участь у всебічному розвитку. Для задоволення всіх цих потреб необхідні значні кошти і сама вона не здатна в повній мірі їх забезпечити, а особливо після смерті її чоловіка, їх дідуся. У зв`язку з цим, вважає, що відповідач також повинен надавати кошти, у вигляді аліментів, що передбачено ст.180 Сімейного кодексу України. Цією статтею встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов`язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Діти постійно проживають разом з нею, тому вона має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після смерті дружини ОСОБА_4 він з дітьми залишився проживати в квартирі позивачки, де вони раніше мешкали з дружиною, займався вихованням дітей, офіційно працював та матеріально утримував дітей. Так, він проживав разом з дітьми у позивачки більш тривай час, ніж зазначає позивачка в позові, а саме до 2018 року. Він постійно підтримує зв`язок із дітьми, піклується про стан їх здоров`я, цікавиться їх навчанням, матеріально допомагає дітям. Тому посилання позивачки на те, що він ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків не відповідають дійсності. Він матеріально надає допомогу дітям, а саме, віддає їм кошти готівкою, купує необхідні речі. Крім того, він отримує соціальну допомогу на дітей після смерті матері та віддає ці кошти позивачці. Таким чином, вважає, що не зважаючи на те, що діти мешкають з позивачкою, він повністю виконує свої батьківські обов`язки. При вирішенні питання щодо розміру аліментів просить суд врахувати, що він не має постійного доходу, офіційно не працює, на його утриманні перебуває мати, яка є онкологічною хворою, потребує його підтримки. Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що з часу народження діти зареєстровані за місцем проживання позивачки, постійно там проживають, тому було вирішено, що діти залишаться проживати з бабусею ОСОБА_3 і після смерті матері.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом установлено, що від шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6), та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4 діти залишилися проживати з її матір`ю, тобто своєю бабусею, ОСОБА_3 і продовжують проживати разом з нею. Відповідач до 2018 року проживав разом з дітьми за місцем проживання позивачки. На цей час відповідач ОСОБА_2 створив свою сім`ю, але зв`язок з дітьми не втратив, спілкується з ними, приділяє їм увагу.

Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 (а.с.10), довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №14-03-08/64158 від 17.08.2020 року (а.с.11).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, інших дітей на утриманні не має. Відповідач ОСОБА_2 як син зобов`язаний утримувати свою непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги, згідно з ст.202 СК України. Докази, що відповідач надає кошти на утримання матері, відповідач суду не надав.

Згідно з ч.2 ст.258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_3 , з нею постійно проживають, з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, матеріального становища дітей, які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 840грн. 80коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.180-182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 , рнокпп - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп- НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_7 повноліття.

Аліменти стягувати з 07 вересня 2020 року на користь ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп- НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 , рнокпп - НОМЕР_1 ) на користь держави 840грн.80коп. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко