Провадження №2/592/3482/20

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Косолап М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька.

У с т а н о в и в:

09.11.2020 до Ковпаківського районного суду міста Суми надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) за підписом адвоката Пулинець Б.А. до ОСОБА_2 (далі відповідач), відповідно до якої просить надати дозвіл на в`їзд/виїзд до Федеративної Республіки Німеччина малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та повернення назад до України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 , у супроводі матері ОСОБА_1 , строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

Так, пунктами 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява не містить: конкретну адресу місця перебування дітей на території ФРН, точний період їх перебування на території іноземної (дата виїзду та дата повернення).

До позовної заяви не надано докази на підтвердження повернення дітей на територію України, що виключає можливість встановити обов`язкові обставини, а саме: чи буде такий дозвіл відповідати найкращим інтересам дітей.

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 (справа № 643/1090/17, провадження № 61-28548св18) дійшов висновку, що надання дозволу на виїзд дітей за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дітей за межами України та не надання доказів на підтвердження повернення дітей на територію України створить ситуацію правової невизначеності та не прогнозованості.

З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом надання позовної заяви приведеної у відповідність вимог статті 175 ЦПК України відповідно до кількості учасників справи з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька - залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусуненя недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Косолап