ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 655/367/19 Головуючий в І інстанції: Посунько Г.А.
Номер провадження: №22-ц/819/913/20 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 26 березня 2020 року, у складі судді Посунько Г.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради Херсонської області та Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та продовження строку дії договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Горностаївської селищної ради Херсонської області та Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області, в якому просив:

--- поновити строк звернення до суду з цією позовною заявою як пропущений з поважних причин;

--- визнати укладеною додаткову угоду від 05 березня 2012 року до договору оренди земельної ділянки від 19.05.2004 року, укладеного між ним та Горностаївською селищною радою, який зареєстровано 27.08.2004 року у Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 30;

--- продовжити строк дії договору оренди землі на 10 років до 04 березня 2022 року.

Вказаний позов, в якому є посилання, зокрема, на ст.792 ЦК України, ст.33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.124 і 152 ЗК України, обґрунтований наступним.

19 травня 2004 року між ним та відповідачем Горностаївською селищною радою Херсонської області було укладено договір оренди землі, за умовами якого селищна рада передала йому в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,0 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на п`ять років. Договір оренди було зареєстровано 27 серпня 2004 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру".

01 липня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Горностаївською селищною радою Херсонської області було укладено додаткову угоду до договору оренди, якою строк оренди продовжено до 01 січня 2011 року. Додаткову угоду було зареєстровано 11 березня 2010 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру".

05 березня 2012 року між позивачем та відповідачем Горностаївською селищною радою було укладено додаткову угоду до договору оренди, якою строк оренди передбачалось продовжити до 2022 року. Проте, відповідач Горностаївська районна державна адміністрація Херсонської області не погодила укладення додаткової угоди через особисті неприязні відносини голови райдержадміністрації до позивача.

Всупереч положенням ст.33 Закону України "Про оренду землі" відповідач додаткову угоду про поновлення договору оренди землі з орендарем не уклав, також не надіслав і лист-повідомлення із запереченням щодо поновлення договору оренди землі.

Починаючи з 2004 року по даний час позивач ОСОБА_1 постійно користується вказаною земельною ділянкою та сплачує за користування нею орендну плату.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов.

У своєму поданому 14.05.2019 року до суду відзиві відповідач Горностаївська селищна рада просить у задоволенні позову відмовити й зазначив про таке.

Є помилковим твердження позивача про те, що він на даний час користується земельною ділянкою площею 4,0га на підставі договору оренди землі від 19.05.2004 року, адже додаткова угода від 05.03.2012 року до договору оренди землі від 19.05.2004 року не набрала чинності, оскільки не було проведено її державну реєстрацію. Отже, строк дії договору оренди закінчився 01.01.2011 року та в подальшому не продовжувався та не поновлювався. Це також було встановлено і в рішенні Горностаївського районного суду Херсонської області від 10.04.2014 року у справі № 655/190/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради про внесення змін до договору оренди землі. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.07.2014 року.

Відповідно до п.8 договору оренди землі від 19.05.2004 року після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У такому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно з ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Позивач ОСОБА_1 , як орендар, не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі та не здійснив державної реєстрації додаткової угоди від 05 березня 2012 року.

Оскільки договірні правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Горностаївською селищною радою Херсонської області припинились 01 січня 2011 року, тому земельна ділянка площею 4,0 га, раніше орендована позивачем, ввійшла до складу земельної ділянки загальною площею 24,0 га, яку відповідно до рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 10 серпня 2016 року № 176 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 15 вересня 2016 року № 221/0/7-16 було зарезервовано для передачі у власність учасникам АТО та членам родин військовослужбовців, загиблих в ході проведення АТО, для ведення особистого селянського господарства. Далі, земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер :03:001:0157), яка входила до складу орендованої позивачем земельної ділянки, 26 березня 2019 року була передана у приватну власність ОСОБА_2 , батькові загиблого військовослужбовця. Решта земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер :03:001:0431) виділена у власність дочці позивача ОСОБА_3 , якій селищна рада надала згоду на затвердження проектної документації.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням Горностаївської селищної ради Херсонської області від 10 серпня 2016 року № 176 та наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 15 вересня 2016 року № 221/0/7-16, оскаржив їх до Херсонського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 26 березня 2019 року було відмовлено в задоволенні позову.

15 жовтня 2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив у формі заперечення (а.с.188), в якому позивач позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. При цьому, пославшись на ст.ст.638, 640, 642 ЦК України, зазначив, що фактичні обставини, а саме погодження сторонами умов продовження договору оренди землі від 19.05.2004 року, прийняття Горностаївською селищною радою рішення про продовження договору, підписання додаткової угоди сторонами договору від 05.03.2012 року, прийняття від орендаря орендної плати після укладення додаткової угоди свідчать про укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Водночас цей факт заперечується відповідачами, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав.

18 жовтня 2019 року від відповідача Горностаївської селищної ради Херсонської області надійшли заперечення (а.с.198-199), в яких вона просить відмовити в позові. При цьому, пославшись на ст.125 ЗК України, ч.5 ст.6, ч.ч.1 і 8 ст.33 Закону України "Про оренду землі", ч.1 ст.654 ЦК України, зазначила, що додаткова угода від 05.03.2012 року до договору оренди землі не набрала чинності, оскільки не було проведено її державну реєстрацію. Також вказала, що в подальшому строк договору оренди землі сторонами не продовжувався та не поновлювався, з 01.01.2011 року договірні відносини між сторонами припинилися, що було підтверджено рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 10.04.2014 року у справі № 655/190/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради про внесення змін до договору оренди землі. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.07.2014 року. Також було зазначено, що позивач ОСОБА_1 , як орендар, не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі та не здійснив державної реєстрації додаткової угоди від 05 березня 2012 року.

Оскаржуваним рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 26 березня 2020 року узадоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема вказав, що є помилковим посилання суду на те, що припинення договору оренди землі встановлено рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року в адміністративній справі № 540/194/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Горностаївської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення. Адже вказаним рішенням не встановлювався факт припинення чи дії договору оренди.

Також зазначив, що поза увагою суду залишилось те, що спірна земельна ділянка використовується позивачем для вирощування сільгоспкультур, як і передбачено договором, він не має податкового боргу по орендній платі за землю з фізичних осіб за ділянкою 4 і 6 га, орендна плата сплачена по 2020 рік, вона встановлюється щороку, а платіж, що сплачується, не повертається як безпідставний.

Також вказав, що суд не врахував положення ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі". Позивач здійснив намір укласти додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди землі, підписав проект в селищній раді, але райдержадміністрація не погодила її укладання з особистих неприязнених стосунків її голови з позивачем. Разом з тим, позивач продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою та вносити орендну плату. Відповідач з 2012 року ухиляється від укладання додаткової угоди до договору оренди, чим порушує вимоги ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Загалом зазначив, що сукупність встановлених обставин, а саме повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договору оренди, ненадання орендодавцем листа-повідомлення про незгоду у продовженні дії спірного договору, ухилення від підписання додаткової угоди до договору оренди землі, продовження користування орендарем земельною ділянкою та сплата ним орендної плати після закінчення дії договору має наслідком автоматичне поновлення договору оренди землі.

Справу вшосте було призначено до апеляційного розгляду на 10.11.2020 року о 10-45 годині, однак представник Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, вказаним відповідачем неодноразово направлялись до апеляційного суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання представника вказаного відповідача неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка його не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно рішенню Горностаївської селищної ради від 19.05.2004 року №135 позивачу надана земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,0 га в оренду терміном на 5 років (а.с.14).

Відповідно до договору оренди землі 19 травня 2004 року відповідач Горностаївська селищна рада Херсонської області передала в оренду позивачеві ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,0 га, розташовану на території Горностаївської селищної ради, строком на 5 років (а.с.17-19).

Цільове призначення переданої в оренду земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.16 договору).

За умовами укладеного договору договір є укладеним після його підписання сторонами та державної реєстрації і припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено ( п.п.37, 43 договору).

Згідно п.8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орнедар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пункт 9 договору передбачає сплату орендарем орендодавцеві орендну плату у грошовій формі в розмірі 52,00грн за 1 га.

Договір зареєстрований у Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 серпня 2004 року за № 30.

01 липня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Горностаївською селищною радою Херсонської області до вказаного договору оренди землі була укладена додаткова угода, якою строк дії основного договору було продовжено до 01 січня 2011 року. Вказана додаткова угода зареєстрована у Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 березня 2010 року за № 10 (а.с.102).

Долучена до матеріалів справи додаткова угода від 05.03.2012 року до договору оренди землі щодо продовження терміну дії основного договору до 04 березня 2022 року у встановленому законом порядку не пройшла процедуру реєстрації, а відтак не набрала чинності (а.с.15).

Сторонами не заперечується, що вказана додаткова угода була укладена на підставі рішення селищної ради, прийнятого у лютому 2012 року.

У 2016-2018 роках позивач неодноразово звертався з приводу спірної земельної ділянки, зокрема і щодо поновлення договору оренди, до Горностаївської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в результаті йому надавались відповіді про відсутність у нього права на вказану земельну ділянку через закінчення 01.01.2011 року строку дії договору оренди землі, про недотримання ним п.8 договору оренди про реалізацію переважного права поновлення договору оренди на новий строк і відтак про відмову у його поновленні, про включення вказаної земельної ділянки наказом ГУ Держгеокадастру від 15.09.2016р №221/0/7-16 до переліку земельних ділянок, зарезервованих для забезпечення військовослужбовців-учасників АТО та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення (а.с.29, 40, 41, 42-43, 44, 45, 46, 47, 4849, 50, 51, 52).

Зокрема, у відповіді Горностаївської селищної ради від 06.03.2017 року №3 К вказувалось, що рада не зверталася до позивача з вимогою про повернення земельної ділянки з огляду на те, що земельна ділянка, відповідно до встановлених меж селища Горностаївка, знаходиться за його межами, а відтак згідно ст.122 ЗК України передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів належать до компетенції ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, від якого на адресу ради надійшов лист про резервування земельних ділянок площею 24 га для надання військовослужбовців-учасників АТО. Зі складу земельної ділянки розміром 4 га, яку позивач раніше орендував, Облдержгеокадастр виділив для ОСГ дочці позивача ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 2,0 га, не зважаючи на те, що дана земельна ділянка була зарезервована для учасників АТО. Також рада вказала, що на заяву позивача про здійснення переплати орендної плати на 2017-2019 роки, з наданих позивачем податкових повідомлень та квитанцій про оплату встановлено що переплата наперед відсутня (а.с.42-43).

Аналогічна за змістом є відповідь селищної ради від 16.09.2019 року №02-20/2271. Вказано також про надання із зарезервованої земельної ділянки 2 га учаснику бойових дій на Сході України ОСОБА_2 (а.с.236).

У відповіді ГУ Держгеокадастру у Херсонській області на адресу позивача від 29.12.2016 року №12512/0-2576/6-16 зазначено, що позивач не дотримався процедури поновлення договору оренди землі, передбаченої п.8 договору оренди, а тому з урахуванням наведеного та включення вказаної земельної ділянки до переліку зарезервованих для учасників АТО та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення, позивачу відмовлено у поновленні договору оренди (а.с.44).

Аналогічними є відповіді ГУ Держгеокадастру у Херсонській області на адресу позивача від 14.11.2016 року №8238/0-2135/6-16-СГ (а.с.45), від 14.03.2018 року К-№72/0-409/6-18 (а.с.52).

Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 15.09.2016р №221/0/7-16 вирішено зарезервувати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 24,0га (угіддя рілля) за межами населених пунктів на території Горностаївської селищної ради для забезпечення потреб військовослужбовців-учасників АТО та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення (а.с.61).

Матеріали справи містять документи (проект землеустрою) з приводу надання у власність земельної ділянки ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище якої згідно свідоцтву про шлюб ОСОБА_5 ), для ведення ОСГ із земель державної власності сільськогосподарського призначення площею 2,0 га, за межами населених пунктів (а.с.119-129).

Відповідно до відповіді Горностаївської селищної ради на адресу суду від 27.12.2019 року №02-22/3422 щодо надання копії план схеми земель, на яких розташована земельна ділянка площею 4,0 га, що була предметом договору оренди землі від 19.05.2004 року між позивачем і радою викладено наступне: відповідно до положень Закону України "Про землеустрій" план-схема земельної ділянки є документом, який входить того чи іншого виду документації із землеустрою, яка виготовляється розробником. Види документації із землеустрою передбачено ст.25 вказаного Закону. За ст.26 вказаного Закону розробниками такої документації є відповідні юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Горностаївська селищна рада до розробників документації із землеустрою не відноситься, також вона не відноситься і до замовників. Враховуючи викладена у селищної ради відсутня план-схема земель, на яких розташована земельна ділянка площею 4,0 га, що була предметом договору оренди землі від 19.05.2004 року (а.с.276).

Матеріали справи містять податкові повідомлення-рішення на ім`я позивача про сплату орендної плати та довідка про відсутність саном на 18.12.2017 року податкового боргу по орендній платі за землю з фізичних осіб за ділянки площею 4 і 6 га по Горностаївській селищній раді (а.с.11).

На а.с.282-292 є клопотання позивача до суду про витребування у ради копії рішення про зміни до генерального плану, до якого долучені документи щодо спірного договору оренди, а також схема бажаного розташування земельної ділянки площею 4,0 га, що знаходиться в межах населеного пункту. При апеляційному розгляді справи представник ради зазначив, що спірна земельна ділянка на час виникнення спірних правовідносин була розташована за межами населеного пункту, в межах населеного пункту вона стала лише в 2019 році.

Питання чинності договору оренди землі, укладеного 19 травня 2004 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Горностаївською селищною радою Херсонської області, неодноразово розглядалось в судовому порядку.

Так, рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року, ухваленим в цивільній справі № 655/190/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради Херсонської області про внесення змін до договору оренди землі, встановлено, що "… Строк дії договору оренди землі, укладеного 19 травня 2004 року між сторонами, закінчився 01 січня 2011 року. В подальшому в установленому законом порядку строк договору оренди сторонами не продовжувався та не поновлювався". Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 липня 2014 року вказане судове рішення залишено без змін (а.с.20-21; 22-23).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року, ухваленим в адміністративній справі № 540/194/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Горностаївської селищної ради Херсонської області про визнання незаконним та скасування наказу та рішення, встановлено, що "… Договір оренди земельної ділянки, укладений 19 травня 2004 року, … був визнаний таким, що припинив свою дію, відповідно земельна ділянка не перебувала у користуванні та володінні позивача". Рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2019 року (а.с.63-65).

Відповідачем Горностаївською селищною радою подана у серпні 2019 року заява про застосування позовної давності за цим позовом (а.с.183-184).

Відмовляючи у задоволенні позову за необґрунтованістю, суд першої інстанції, посилаючись на ст.ст.792, 210, 651, 653, 654 ЦК України, ст.ст.124-126 ЗК України, ст.ст.6, 13, 19, 30, 31, 34 Закону України "Про оренду землі", виходив з того, що позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позову, з того, що фактичне користування земельною ділянкою та сплата орендної плати, без належного документального оформлення, не може вважатись законним користуванням, виходив з того, що строк дії договору оренди землі від 19 травня 2004 року закінчився 01 січня 2011 року і в подальшому в установленому законом порядку строк договору оренди сторонами не продовжувався та не поновлювався, також виходив з того, що відсутність державної реєстрації свідчить про те, що правочин не є укладеним і не створює прав та обов`язків для сторін, а отже позовні вимоги позивача про визнання укладеною додаткової угоди, у зв`язку з недодержанням вимог закону про державну реєстрацію, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом 25 квітня 2019 року, пропустив трирічний строк позовної давності, однак у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, суд відмовляє в задоволенні позову з цих підстав, без посилання на строки звернення до суду.

Апеляційний суд в основному погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті, адже позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позову.

Як вже вказувалось, у цивільній справі № 655/190/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради Херсонської області про внесення змін до договору оренди землі в задоволенні позову було відмовлено. При цьому суди послалися на ст.6 Закону України "Про оренду землі", ст.125 ЗК України, ст.ст.210, 654 ЦК України, ч.3 ст.3 , п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і прийшли до висновку про те, що оскільки державна реєстрація додаткової угоди від 05.03.2012 року до договору оренди землі, укладеного 19.05.2004 року між Горностаївською селищною радою та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не була здійснена, а відтак не набрала чинності, внаслідок чого договірні відносини між сторонами припинилися у зв`язку з закінченням строку, на який договір було укладено, і в подальшому термін дії даного договору не продовжувався та не поновлювався, позивач не має правових підстав для внесення змін до договору, термін дії якого закінчився 01.01.2011 року.

Як вже вказувалось, згідно п.8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Позивачем не доведено дотримання ним вказаної процедури для отримання переважного права поновлення договору на новий строк. Відповідні дії ним були ініційовані вже після припинення дії договору. Як вже зазначалось, сторонами не заперечується, що додаткова угода від 05.03.2012 року була укладена на підставі рішення селищної ради, прийнятого у лютому 2012 року. Тобто, вже після припинення договору оренди (01.01.2011 року) позивач вперше ініціював питання поновлення його на новий строк. Доказів на підтвердження іншого позивачем не надано.

Згідно з ч.1 ст.124 ЗК України в редакції, чинній на час укладення Договору оренди та його дії, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до ч.ч.1-5 вказаної норми закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно з ч.ч.8 та 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України про переважне право наймача на укладення договору найму на новий строк.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були визначені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, визначених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Такий висновок відповідає вимогам ч.ч.6-8 ст.33 Закону України "Про оренду землі", зі змісту яких вбачається, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору, то необхідно у випадку поновлення договору оренди землі в обов`язковому порядку укласти протягом місяця додаткову угоду із уповноваженим керівником органу виконавчої влади без прийняття органом виконавчої влади рішення про поновлення договору оренди землі щодо земель державної власності.

Тобто за будь-яких обставин, в обов`язковому порядку продовження чи поновлення договору оренди землі відбувається за укладення сторонами додаткової угоди.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.04.2020 року у справі № 288/1109/17 (провадження № 61-176св19). Викладене також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 18 березня 2015 року у справі № 6-3цс15, від 10 червня 2015 року у справі № 6-70цс15, від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 05 червня 2019 року у справі № 709/433/17 (провадження № 14-169цс19).

Отже, встановивши, що позивач почав звертатися до Горностаївської селищної ради та до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про продовження дії Договору оренди після закінчення строку його дії (зокрема, у 2016-2019 роках, як вбачається з матеріалів справи), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю правових підстав. Апеляційний суд з огляду на вказане вважає, що позивачем не було дотримано процедури і строків реалізації переважного права на продовження Договору оренди, а тому позов задоволенню не підлягає.

Після закінчення строку дії Договору оренди позивачу на його неодноразові звернення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області (зокрема листом від 29.12.2016 року №12512/0-2576/6-16) повідомлено про відмову в поновленні Договору оренди.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Оскільки строк дії Договору оренди землі закінчився, новий договір з орендарем не укладався, додаткова угода від 05.03.2012 року до договору оренди землі щодо продовження терміну дії основного договору до 04 березня 2022 року у встановленому законом порядку не пройшла процедуру реєстрації, а відтак не набрала чинності, то обставини, які б давали позивачу юридичні підстави займати спірну земельну ділянку на праві оренди, відсутні.

За таких обставин доводи позивача про те, що він продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, належним чином виконує свої обов`язки, передбачені Договором оренди, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом зазначеної ст.33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, чого позивачем не було дотримано.

Апеляційний суд погоджується також з висновком суду про відмову в позові через необгрутованість позовних вимог, хоча і встановлено, що позивачем було пропущено трирічний строк позовної давності й належними доказами не доведено поважність причин такого пропущення.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012 року № 5245-VI, яким було внесено зміни до ЗК України, відповідно до яких з 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Державне агентство земельних ресурсів України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Держгеокадастру за переліком згідно з додатком 1, в тому числі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів належали районним державним адміністраціям, в межах населених пунктів відповідним радам, а з 01.01.2013 року такі повноваження за межами населених пунктів було передано до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, зокрема ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, а в межах населених пунктів залишались за відповідними радами.

Позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка розташована в межах селища Горностаївка, однак належних доказів щодо цього ним не надано і матеріали справи їх не містять. Апеляційний суд враховує, що наявне рішення Горностаївської селищної ради від 19.05.2004 року №135 про надання позивачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,0 га в межах населеного пункту в оренду терміном на 5 років (а.с.14) за відсутності інших доказів не може з абсолютною доведеністю свідчити про розташування вказаної земельної ділянки на момент закінчення договору оренди землі (грудень 2010 року) в межах населеного пункту. Сама рада заперечує це, стверджує про її розташування поза межами населеного пункту, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області також вказує про її розташування поза межами населеного пункту. Як вказувалось вище, у селищної ради відсутня план-схема земель, на яких розташована земельна ділянка площею 4,0 га, що була предметом договору оренди землі від 19.05.2004 року. Це підтверджується й відповіддю ради на адресу суду від 27.12.2019 року (а.с.276).

Слід також враховувати й те, що неодноразові звернення позивача протягом кількох років (2016-2019рр) з приводу спірного питання до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області підтверджує те, що спірна земельна ділянка розташована за межами населеного пункту.

За таких обставин суд першої інстанції у відповідній частині правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи й обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції, прийнявши по суті вірне рішення, не зробив посилання на положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", яка також у відповідній частині підлягає застосуванню у цій справі за встановлених обставин.

З огляду на відсутність у відповідній частині належного правового обґрунтування рішення суду першої інстанції, вказане є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, а отже для часткового задоволення апеляційної скарги.

В решті доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами й висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на помилковість посилання суду першої інстанції на рішення суду в іншій справі як на таке, що встановлює факт припинення чи дії договору оренди. При цьому апеляційний суд вважає, що такі посилання не містять підстав для скасування рішення. Також апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, ухваленим в цивільній справі № 655/190/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради Херсонської області про внесення змін до договору оренди землі, встановлено, що строк дії зазначеного договору оренди землі закінчився 01 січня 2011 року і в подальшому його строк сторонами не продовжувався та не поновлювався. Аналогічні обставини встановлені й рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року, яке набрало законної сили, в адміністративній справі № 540/194/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Горностаївської селищної ради Херсонської області про визнання незаконним та скасування наказу та рішення. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України вказані обставини не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вже було зазначено, позивачем не було дотримано процедури і строків реалізації переважного права на продовження договору оренди, а тому позов задоволенню не підлягає.

Також, слід залишити поза увагою й посилання на неврахування судом положень ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", ухиляння відповідача від укладання додаткової угоди до договору оренди, а також на використання ним спірної земельної ділянки та сплату орендної плати, оскільки, як зазначалось, за змістом зазначеної ст.33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, чого позивачем не було дотримано. При цьому важливим є також і положення ч.8 вказаної норми закону, за якою в обов`язковому порядку продовження чи поновлення договору оренди землі відбувається за укладення сторонами додаткової угоди.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги й посилання на відсутність з боку орендодавця незгоди у продовженні договору оренди, оскільки, як встановлено, саме позивачем не було дотримано відповідної процедури, необхідної для реалізації переважного права на продовження договору оренди.

Таким чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а рішення суду першої інстанції слід змінити в мотивувальній його частині з підстав, зазначених у цій постанові.

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 26 березня 2020 рокузмінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 12 листопада 2020 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська