Постанова

Іменем України

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 552/3332/19

провадження № 61-1219св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Калараша А. А. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Петрова Є. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство з газопостачання та газифікації «Полтавагаз»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду

м. Полтави від 27 вересня 2019 року в складі судді Чуванової А. М. та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Бондаревської С. М., Абрамова П. С., Пилипчук Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (на момент розгляду справи - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз») (далі - ПАТ «Полтавагаз») про поновлення надання послуг із газопостачання.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він зареєстрований та разом із дружиною ОСОБА_2 проживає в квартирі

АДРЕСА_1 . Вони є побутовими споживачами послуг із газопостачання, які надаються постачальником ПАТ «Полтавагаз». За вказаною адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 і згідно з показаннями приладу обліку споживачем

ОСОБА_2 щомісячно сплачувалися на рахунок постачальника кошти за спожитий природний газ. Останній платіж споживачем здійснено до 26 червня 2018 року.

Під час отримання послуг із газопостачання мешканцями будинку виявлено витік газу з газового вентиля у під`їзді № 1 корпусу 2 будинку на АДРЕСА_2 , про що було проінформовано Полтавську міську раду, яка повідомила споживачів та інших мешканців будинку письмово, що КП «ЖЕО № 2» не проводить ремонт газового обладнання.

Після неодноразових усних звернень до ПАТ «Полтавагаз» 25 липня

2018 року відповідачем відремонтовано газовий вентиль у під`їзді № 1 багатоквартирного будинку на АДРЕСА_2 , однак газопостачання відновлено не було.

Посилаючись на те, що відсутність газопостачання порушує право споживача на безперервне отримання ним та його дружиною ОСОБА_2 житлово-комунальних послуг (газопостачання), позивач просив зобов'язати ПАТ «Полтавагаз» здійснити дії по відновленню газопостачання до квартири ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_3 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, мотивовано тим, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача щодо припинення постачання (розподілу) природного газу за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з актом від 25 липня 2018 року № 3708 та щодо невідновлення газопостачання з огляду на те, що за інформацією відповідача до теперішнього часу причини (порушення) припинення розподілу (постачання) природного газу за вищевказаною адресою не усунуто, що виключає можливість відновлення газопостачання.

Крім того, апеляційний суд вважав, що ремонт внутрішньобудинкових газових мереж у багатоквартирному будинку здійснюється на умовах договору та виключно за рахунок власників/співвласників будинку, проте АТ «Полтавагаз» не має законних підстав для укладання індивідуальних договорів зі споживачем на технічне обслуговування, оскільки індивідуальний споживач не може нести відповідальність за комунікації, які знаходяться у спільній власності, а тому відновлення розподілу природного газу на об`єкті позивача можливе лише при виконанні всіх вимог Правил безпеки систем газопостачання, Кодексу газорозподільних систем, ЗУ «Про ринок природного газу», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, підписану представником ОСОБА_3 , у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи

№ 554/3332/19.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи суди повно та всебічно не дослідили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не звернули уваги на те, що відповідно до предмету та підстав позову,

ОСОБА_1 оскаржує факт непоновлення надання послуг із газопостачання, а не з підстав правомірності проведення ремонтних робіт та відключення від газопостачання.

Суди не дослідили повідомлення сектору НКРЕКП у Полтавській області

від 16 жовтня 2018 року, в якому зазначається факт проведення ремонтних робіт та усунення витоку газу в під`їзді № 1 корпусу 2 на АДРЕСА_2 . Не надано правової оцінки показам свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт відключення та невідновлення газопостачання за вказаною адресою. Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, що 25 липня 2018 року представниками аварійної служби ПАТ «Полтавагаз» усунуто витік газу (відремонтовано газовий вентиль). Зазначене свідчить, що причини припинення постачання природного газу ПАТ «Полтавагаз» усунуто повністю, а тому газопостачання повинно бути відновлено відповідно до частини першої статті

16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Судами помилково не застосовано до спірних правовідносин положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно з гарантованим рівнем безпеки та якості. Обов`язок забезпечення відповідної якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.

Таким чином, судами не застосовано норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, не досліджено докази у їх сукупності, у результаті чого ухвалено судові рішенні, що порушують права споживача.

Доводи інших учасників справи

24 лютого 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

При цьому посилається на безпідставність та необґрунтованість доводів

ОСОБА_1 , оскільки ремонт внутрішньобудинкових систем газопостачання в житлових будинках здійснюється за рахунок співвласників будинку. Із метою забезпечення належної роботи та безаварійного експлуатування газових мереж співвласникам будинку необхідно визначитися з варіантом договірних правовідносин по ТО та ПР внутрішньобудинкових систем їх будинку.

Відновлення розподілу природного газу на об`єкті позивача можливе лише при виконанні всіх вимог Правил безпеки систем газопостачання, Кодексу газорозподільних систем, законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги».

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом із дружиною - ОСОБА_2 , яка є споживачем послуг із газопостачання, за адресою: АДРЕСА_3 та за вказаною адресою на неї відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем. (а. с. 37)

25 липня 2018 року аварійно-диспетчерською службою ПАТ «Полтавагаз» прийнято заявку № 3707 про факт витоку газу у під`їзді № 1 будинку, що знаходиться на АДРЕСА_4 , та повідомлено, що газопостачання буде припинено з 9:00 до 17:00 год. (а. с. 17)

25 липня 2018 року за адресою виклику працівниками ПАТ «Полтавагаз» з метою недопущення аварійної ситуації та запобігання нещасному випадку припинено розподіл (постачання природного газу) шляхом встановлення заглушки, перекрито кран та опломбовано стрічкою № 007783.

Про припинення постачання (розподілу) природного газу за вказаною адресою складено відповідний акт від 25 липня 2018 року № 3708.

Відповідно до відповіді КП «ЖЕО № 2» ОСОБА_6 та іншим мешканцям будинку АДРЕСА_2 до функцій підприємства не входить забезпечення розподілу природного газу, експлуатація газорозподільних систем та відновлення їх належної роботи і оплата таких послуг споживачами не здійснюється. (а. с. 7)

Згідно з відповіддю Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської обласної державної адміністрації від 16 серпня 2018 року

№ 06-73/508 ПАТ «Полтавагаз» є підприємством приватної форми власності і в своїй фінансово-господарській діяльності не підпорядковане облдержадміністрації. Таким чином, департамент не може вплинути на рішення ПАТ «Полтавагаз» щодо відновлення послуги газопостачання. (а. с. 8, 14)

01 серпня 2018 року ОСОБА_7 звернувся із заявою до ПАТ «Полтавагаз», підписаною іншими мешканцями будинку на АДРЕСА_4 , у якій повідомив про те, що третій місяць по стояку до квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 не поновлено газопостачання, та просив повідомити про причини та відновити газопостачання. (а. с. 11)

30 серпня 2018 року ПАТ «Полтавагаз» надало відповідь на звернення

ОСОБА_7 , відповідно до якої газопостачання буде відновлено після надання доступу до квартир, який би дав можливість безперешкодно виконати відновлювальні роботи. (а. с. 18)

Листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 16 жовтня 2018 року № 331/48/24 вказано, що з метою ліквідації аварійної ситуації та запобігання нещасному випадку газопостачання по стояку до квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 припинено, виконана заміна муфти, витік газу усунуто, кран опломбовано стрічкою № 007783. Станом на 08 жовтня 2018 року газопостачання за адресою:

АДРЕСА_4 не відновлено, так як будинок знаходиться на балансі ЖЕО № 2, яке не має договору на технічне обслуговування систем газопостачання з

ПАТ «Полтавагаз». (а. с. 10)

Згідно з відомостями перевірки газових лічильників від 23 травня 2019 року за адресою: кв. АДРЕСА_1 , газ відключено на стояку, встановлена заглушка з пластиковою пломбою. (а. с. 19)

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»

№ 460-ІХ від 15 січня 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, врахувавши аргументи відзиву, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оскаржувані судові рішення в повній мірі не відповідають вказаним вимогам закону.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом спору у справі є поновлення надання послуг із газопостачання.

Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - операторами ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу».

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Пунктом 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказана правова норма кореспондує зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

У справі, що переглядається, встановлено та не заперечувалося сторонами,

що позивач є споживачем послуг із газопостачання, постачальником якого є

ПАТ «Полтавагаз», на підставі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеної між ПАТ «Полтавагаз» та ОСОБА_2 (дружиною позивача) щодо об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , у якому проживає та зареєстрований позивач.

За нормами статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Згідно з Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня

2015 року № 285, відключенню від системи газопостачання із встановленням заглушки підлягає обладнання за умови, зокрема: наявності витоків газу. Ігнорування Правил безпеки систем газопостачання є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки систем газопостачання є певною гарантією надійності функціонування систем газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення.

Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, зокрема, у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Судами встановлено, що припинення/обмеження газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (буд

АДРЕСА_4 ) відбулося у зв`язку з тим, що аварійно-диспетчерською службою

ПАТ «Полтавагаз» було прийнято заявку № 3707 про факт витоку газу у під`їзді

№ 1. Із метою недопущення аварійної ситуації та запобігання нещасному випадку припинено розподіл (постачання природного газу) шляхом встановлення заглушки, перекрито кран та опломбовано стрічкою № 007783. Про припинення постачання (розподілу) природного газу за вказаною адресою складено відповідний акт

від 25 липня 2018 року № 3708.

Законність підстав відключення споживачів від газопостачання не заперечується позивачем, разом із тим, предметом позову у цій справі є невідновлення газопостачання до будинку після усунення причини відключення.

Пунктом 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що причини (порушення) припинення розподілу (постачання) природного газу не усунуто. Такий висновок судів ґрунтувався лише на твердженнях відповідача, що свідчить про порушення вимог частини шостої статті 81 ЦПК України (в редакції, чинній на момент апеляційного розгляду справи), якою визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судами не надано належної оцінки Листу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП),

від 16 жовтня 2018 року № 331/48/24, у якому зазначено, що відповідно до інформації, наданої ПАТ «Полтавагаз», витік газу усунуто. (а. с. 10)

Зазначене свідчить про те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно не дослідили обставини, що мають значення для справи, та не надали належної правової оцінки доказам у їх сукупності, а тому дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, крім того, вказував, що відновлення розподілу природного газу на об`єкті позивача можливе лише при виконанні всіх вимог Правил безпеки систем газопостачання, Кодексу газорозподільних систем, законів України «Про ринок природного газу» та

«Про житлово-комунальні послуги».

При цьому суд посилався на те, що технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових газових мереж у багатоквартирному будинку здійснюється на умовах договору, укладеного між співвласниками/особою, уповноваженою на це співвласниками, і суб`єктом, що має право на виконання таких робіт.

ПАТ «Полтавагаз» не має законних підстав для укладення індивідуальних договорів з індивідуальним споживачем на технічне обслуговування в багатоквартирному будинку, оскільки індивідуальний споживач не може нести відповідальність за комунікації, які знаходяться в спільній власності, проте технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку здійснюється виключно за рахунок співвласників будинку.

Зазначений висновок апеляційного суду не може вважатися законним та вмотивованим, оскільки питання оплати за проведений ремонт та ліквідацію аварійної ситуації не є предметом спору у цій справі, а ПАТ «Полтавагаз» не позбавлено права на звернення до суду із відповідним позовом у випадку доведеності порушеного права.

Щодо посилання апеляційного суду на відсутність укладеного договору на технічне обслуговування в багатоквартирному будинку колегія суддів виходить із наступного.

Особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку передбачені статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6цього Закону:

1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір);

2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір);

3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Відповідно до частини третьої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії), здійснюються виконавцем такої послуги на підставі відповідного договору із співвласниками. Капітальний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, здійснюється співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників.

Технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем електропостачання та газопостачання здійснюються суб`єктом, визначеним співвласниками багатоквартирного будинку, за рахунок співвласників.

Порядок здійснення технічного обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкових систем електропостачання та газопостачання визначається договором про розподіл електричної енергії, природного газу та/або договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Таким чином, законодавством передбачено спеціальну процедуру технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання шляхом укладання договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання.

Згідно з інформацією, наданою ПАТ «Полтавагаз» сектору НКРЕКП у Полавській області, станом на 08 жовтня 2018 року газопостачання за адресою:

АДРЕСА_4 не відновлено, оскільки будинок знаходиться на балансі «ЖЕО № 2», яке не має договору на технічне обслуговування систем газопостачання з ПАТ «Полтавагаз».

Колегія суддів звертає увагу, що сам факт відсутності укладеного договору на технічне обслуговування систем газопостачання не є безумовною підставою для відключення добросовісного споживача послуг від газопостачання, оскільки невідновлення газопостачання не може вважатися пропорційним втручанням у право особи на отримання житлово-комунальних послуг.

Укладаючи договір на підставі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеної між ПАТ «Полтавагаз» та ОСОБА_2 (дружиною позивача), добросовісно виконуючи його умови, позивач мав правомірне очікування на безперервне постачання та розподіл природного газу.

У Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 наголошено, що визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Будучи монополістами у сфері надання послуг із газопостачання постачальники не повинні зловживати своїми правами, відключення споживача від газопостачання можливе лише при наявності законних підстав.

Колегія суддів зазначає, що газопостачання використовується споживачем із метою задоволення власних побутових потреб у газі, а тому безпідставне припинення газопостачання споживачу або відмова у відновленні газопостачання вказує на суттєве порушення та обмеження його побутових потреб, та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, особливо з урахуванням того, що ОСОБА_1 є особою з другою групою інвалідності.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду справи в апеляційному порядку не дослідив аргументи апеляційної скарги, не встановив всі факти, що входять до предмету доказування; не з`ясував, чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення суду першої інстанції, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам.

Наведене дає підстави для висновку про неповне встановлення апеляційним судом фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

При вирішенні питання захисту порушеного права ОСОБА_1 як споживача, який добросовісно виконував свої обов`язки, суд апеляційної інстанції також повинен врахувати, що постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості виключно на підставі індивідуальних договорів між виконавцем та побутовим споживачем, який, як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, був укладений у визначеному законом порядку.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Ураховуючи, що суд не сприяв повному і всебічному розгляду справи,фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, а тому оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги

У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

Суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд

є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи судами не встановлені, судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим та в силу положень статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статями 400, 409, 411, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року скасувати.

Передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. А. Калараш

Судді: А. І. Грушицький

Є. В. Петров

І. М. Фаловська

С. П. Штелик