Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1100/20

номер провадження 2/695/990/20

10 листопада 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря судового засідання Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у сумі 9278,58 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.10.2009 ОСОБА_3 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29.10.2009, згідно якої отримала кредит у розмірі 15500 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Кредитні кошти ОСОБА_3 отримала, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконала, а тому станом на 11.11.2019 утворилась заборгованість, яку позивач визначає в сумі 9278,58 грн., що складається з заборгованості за тілом кредита.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 18.12.2018 позивачем було отримано відповідь Золотоніської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої ОСОБА_3 , які звернулися із заявами про прияняття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 15.10.2019 до відповідачів було направлено лист-претензію, згідно з якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. На даний час відповідачі продовжують ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашають.

Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2009 у розмірі 9278,58 грн. та судові витрати.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2020.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2020 постановлено витребувати у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченка Сергія Валерійовича копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням відомостей про спадкоємців.

Ухвалою суду, яка була направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Відповідачі відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 підписала заяву № б/н від 29.10.2009, згідно якої отримала кредит у розмірі 15500 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 11.12.2017 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.12.2018 АТ КБ «Приватбанк» було отримано відповідь Золотоніської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої ОСОБА_3 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2

15.10.2019 позивачем на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, щодо виконання умов вказаного вище договору.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , які прийняли та оформили спадщину.

Тобто з наведеного вбачається, що відповідачі спадщину прийняли.

Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 ЦК України, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Частиною четвертою зазначеної норми закону передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника.

З положень пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Таким чином, за змістом наведених норм закону кредитор боржника або повинен подати вимогу безпосередньо спадкоємцям, або звернутись до нотаріуса з вимогою, яку нотаріус доводить до відома спадкоємців, що прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Разом з тим, положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право та не є строком позовної давності.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц провадження №61-25487св18 зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини, зокрема чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «Приватбанк» 21.11.2018 була направлена претензія кредитора до Золотоніської районної державної нотаріальної контори. 18.12.2018 АТ КБ «Приватбанк» було отримано відповідь Золотоніської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємця померлої ОСОБА_3 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . 15.10.2019 до спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , було направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на день смерті позичальника її заборгованість перед позивачем становила 9278,58 грн..

Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2018 спадкоємцями майна ОСОБА_3 є її діти: ОСОБА_1 на Ѕ частку та ОСОБА_2 на Ѕ частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 47/300 частки житлового будинку, з відповідгою частиною надвірних споруд, що розташований на території АДРЕСА_1 .

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачі спадщину прийняли, позивач, в межах строку встановленого ч. 2. ст. 1281 ЦК України, скористався своїм правом вимоги, шляхом надсилання претензій, які відповідачами не задоволені, а тому відповідачі повинні відшкодувати кредитору спадкодавця суму боргу за кредитом у розмірі 9278,58 грн. у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, а саме по 4639,29 грн. з кожного.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, ст..12,13,81,141,256-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ; код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти в сумі по 4639,29 грн. з кожного на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в порядку відшкодування заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.10.2009.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1051 грн. з кожного на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : Середа Л.В.