ЄУН №337/3677/19
Провадження №2-др/337/11/20
06 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Шварцер Г.М., розглянувши питання про судові витрати в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
Рішенням суду від 28 вересня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 815 гривень. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

При цьому, питання сплати/розподілу судових витрат під час ухвалення рішення судом не вирішено.

16 жовтня 2020 року представник відповідача адвокат Біліченко О.О. подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі.

Згідно п)3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності ч.ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання у разі необхідності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони повідомлялись про судове засідання, однак не з`явились до суду з невідомих причин, що однак не є перешкодою для судового розгляду. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судовогопроцесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частинами 1, 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, у відповідності до пп.)1 п)1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2019 року 1921 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас пунктом 3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені), індексації, зміну способу стягнення тощо.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки за результатами судового розгляду позов задоволено частково, та стягнуто 3,73% від ціни позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 3,73% ставки судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду 28 гривень 66 копійок. Решту судового збору слід компенсувати за рахунок держави, оскільки за законом позивачку звільнено від сплати судового збору у справах про стягнення додаткових витрат на дитину.

Щодо компенсації сторонам витрат на правову допомогу слід зазначити таке.

За п.1) ч.3. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.3) ч.2. ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, від компенсації витрат пов`язаних з розглядом справи, на відміну від сплати судового збору, позивачка не звільнена.

Згідно наданих представниками сторін розрахунків витрат на правничу допомогу, позивачкою ОСОБА_1 за послуги адвоката Чоловської С.О. сплачено 8350 гривень, а відповідачем ОСОБА_2 за послуги адвоката Біліченко О.О. 7318,8 гривень.

Як вказує ч.4. ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним: із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За п.2) ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Тобто при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04).

Аналогічна позиція висловлена і у рішеннях ЄСПЛвід 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) де зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, аналізуючи характер і розмір коштів, що були стягнуті за самим рішенням суду у справі додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини в сумі 815 гривень, суд приходить до висновку, що перевищення сумою відшкодування витрат на адвокатів, суми стягнутої судом на утримання дитини, не буде відповідати ні критерію розумності, ні обґрунтованості і справедливості.

Таким чином, сума витрат на правничу допомогу, що підлягає компенсації, як позивачки ОСОБА_1 за послуги адвоката Чоловської С.О., так і відповідача ОСОБА_2 за послуги адвоката Біліченко О.О. підлягає зменшенню до розміру по 815 гривень кожному.

Згідно ч.10. ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне звільнити позивачку ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати одна одній судові витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 6 ЗУ «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 28 (двадцять вісім) гривень 66 копійок.

Решту судового збору компенсувати за рахунок держави.

Зменшити розмір витрат на правничу допомогу позивачки ОСОБА_1 за послуги адвоката Чоловської С.О. до суми сумі 815 гривень.

Зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідача ОСОБА_2 за послуги адвоката Біліченко О.О. до суми сумі 815 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) і ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від обов`язку сплачувати одна одному судові витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: Д.С. Бредун