ЄУН №337/618/20
Провадження №2/337/784/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Шварцер Г.М., за участю представника позивача - адвоката Мєдвєдєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна - про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус ЗМНО Бахматська Тетяна Михайлівна, в якому просить встановити факт його постійного проживання з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на: квартиру АДРЕСА_2 , житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,17га, кадастровий номер :01:002:0133, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 10 квітня 2020 року у справі відкрите загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання. Витребувано у приватного нотаріуса ЗМНО Бахматської Т.М. належним чином завірену копію спадкової справи, відкритою після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22 квітня 2020 року нотаріусом надано суду копію спадкової справи. Крім того, нотаріусом заявлено клопотання про розгляд справи без її участі.

09 червня 2020 року відповідачка ОСОБА_2 надала відзив, згідно якого вона визнає вказані позивачем обставини, та просить задовольнити позов. Справу просила розглянути за її відсутності.

09 червня 2020 року надано відзив відповідачкою ОСОБА_3 , яка також визнала вказані позивачем обставини, та просила задовольнити позов, розглянувши справу за її відсутності.

10 червня 2020 року позивачем ОСОБА_1 була подана до суду уточнена позовна заява, де не змінюючи вказані у позові обставини, нормативно-правове обґрунтування і заявлені позовні вимоги, в якості співвідповідача була вказана ще й ОСОБА_4 .

07 липня 2020 року співвідповідач ОСОБА_4 надала суду заяву, згідно якої вона, ознайомившись з позовними вимогами, визнає та підтверджує їх, і не заперечує проти задоволення позову. Справу просить розглянути у її відсутності.

Ухвалою суду від 07 липня 2020 року закрите підготовче провадження у справі, та призначено розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Викликано в судове засідання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

23 липня 2020 року третя особа приватний нотаріус ЗМНО Бахматська Т.М. подала повторну заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду протокольної форми в судовому засіданні 05 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну свідка ОСОБА_6 на свідка ОСОБА_8 , у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_6 і неможливості її з`явитися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що з 1994 року, коли він повернувся з армії, він проживав разом з батьком ОСОБА_5 і дружиною в квартирі АДРЕСА_2 . Останні роки він доглядав за батьком, та сплачував за нього комунальні послуги. До нотаріуса не звертався, оскільки вважав що прийняв спадщину, проживаючи разом з батьком.

Представник позивача - адвокат Мєдвєдєва Анжела Володимирівна в судових засіданнях наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що вона є дочкою померлого ОСОБА_5 , і сестрою позивача ОСОБА_1 . Так ОСОБА_5 постійно проживав разом з ОСОБА_1 і його дружиною. Вона їх відвідувала кілька разів на пів року. Обставини викладені в позовній заяві вона підтверджує. Претензій щодо спадщини, яка відкрилась після смерті батька не має, і вважає що все повинен успадкувати ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є онукою померлого ОСОБА_5 , та бувала у нього в гостях приблизно раз на місяць. Підтверджує, що весь час той проживав зі своїм сином ОСОБА_1 і дружиною останнього. Також пояснила, що дідусь хотів поділити належне йому майно наступним чином, квартиру залишити сину ОСОБА_1 , а будинок в селі - доньці ОСОБА_2 , однак оскільки та відмовилась, в другому заповіті дідусь вказав її. Він казав, що заповість їй саме будинок, але мабуть помилково склав заповіт на все належне йому майно. При цьому, з померлим вона не проживала, та з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Натомість вона подала заяву про відмову від спадщини, хоча і з пропуском шестимісячного строку. Вважає, що право власності на всю спадщину повинно перейти до ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що з 2015 року вона проживає в квартирі АДРЕСА_4 . В липні 2015 року вона познайомилась зі своїми сусідами по площадці з квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_5 , його сином ОСОБА_9 та дружиною останнього ОСОБА_10 . В квартирі вони проживали втрьох постійно, по день смерті ОСОБА_5 . Також допомагала їм доглядати за домашніми тваринами, коли ті їздили у справах. Підтверджує, що вказані особи постійно проживали разом, вели спільне господарство, та мали гарні стосунки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_11 і ОСОБА_12 постійно проживають в квартирі АДРЕСА_2 приблизно з 1994-1995 року, як ОСОБА_12 повернувся з армії. До армії ОСОБА_12 також проживав у цій квартирі, і знає вона його з дитинства (приблизно з 70х років). ОСОБА_1 може охарактеризувати виключно з позитивної сторони. Щодо померлого ОСОБА_5 , то останньому жилось дуже добре з сином та його дружиною. Він їх дуже любив, та вони за ним добре доглядали. ОСОБА_5 завжди був чистий, доглянутий, та його добре годували.

Заслухавши пояснення учасників, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №191 (а.с.16) ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 (а.с.13), батьками якого є ОСОБА_5 і ОСОБА_13 .

ОСОБА_5 з 12 вересня 1970 року по 27 червня 2019 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.64).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (а.с.15), однак на день смерті з ним була зареєстрована лише ОСОБА_4 (а.с.64).

Натомість ОСОБА_1 з 12 травня 1994 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.14, 62).

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.2 Постанови від 30 травня 2008 року N7 « Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

ОСОБА_1 у позові вказує, що з травня 1994 року він разом батьком ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Факт такого проживання підтвердили і допитані в судовому засіданні мешканці сусідніх квартир - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Крім того, підтверджує цю обставину акт голови правління ЖБК «Трансформаторник-10» від 25 грудня 2019 року (а.с.25), сплата ОСОБА_1 комунальних послуг за користування квартирою за 2018-2019 роки (а.с.95-106), та крім того, узгоджується з реєстрацією і проживанням за цією адресою дружини позивача - ОСОБА_4 (а.с.18, 64).

Таким чином, зважаючи на наведене, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав в квартирі АДРЕСА_2 разом із своїм батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті останнього.

Щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 слід зазначити таке.

На момент смерті ОСОБА_5 належали:

- квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_3 на право власності на квартиру від 23 березня 1999 року, видане на підставі розпорядження Хортицької рай адміністрації №929 від 16 березня 1999 року (а.с.20);

- земельна ділянка площею 0,17га, кадастровий номер :01:002:0133, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом у спадковій справі №251/2011, зареєстрованим в реєстрі за №46, після смерті дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_13 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21);

- житловий будинок АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом у спадковій справі №251/2011, зареєстрованим в реєстрі за №44, після смерті дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_13 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.22).

Право власності ОСОБА_5 на житловий будинок і земельну ділянку площею 0,17га, по АДРЕСА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано не було (а.с.23).

Однак згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За частиною 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, не зважаючи на відсутність державної реєстрації свідоцтв про право на спадщину за законом у спадковій справі №251/2011, суд вважає, що на момент смерті ОСОБА_5 належали вказані об`єкти нерухомості, і тому вони входять до складу спадщини, що відкрилась після його смерті.

Згідно заповіту від 22 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Гура М.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1274, (а.с.60зв.) ОСОБА_5 належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_1 .

Однак, відповідно до заповіту від 12 січня 2011 року, посвідченого секретарем виконкому Благовіщенської сільської ради, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області Дабіжа Н.Л., зареєстрованого в реєстрі за №29 (а.с.66), ОСОБА_5 все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, він заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За ч.ч.2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Таким чином, заповіт від 12 січня 2011 року скасував попередній заповіт від 22 жовтня 2009 року.

12 лютого 2020 року спадкоємиця за заповітом ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу ЗМНО Чернявському В.В. заяву про відмову від спадщини (а.с.24, 66зв.), однак така заява не має юридичної сили згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України, як подана з порушенням встановленого 1270 ЦК України строку.

При цьому, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Оскільки спадкоємиця за заповітом ОСОБА_3 не прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 (не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини), у справі здійснюється спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги в даному випадку є син ОСОБА_5 - ОСОБА_1 (а.с.16), та донька ОСОБА_2 (а.с.17, 19).

Спадкоємця четвертої черги ( ОСОБА_4 ), суд не приймає до уваги, у зв`язку із наявністю спадкоємців першої черги.

Жоден із спадкоємців першої черги не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, однак оскільки судом встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини, суд вважає, що позивач прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України.

При цьому, приватний нотаріус ЗМНО Бахматська Т.М. постановою відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з не підтвердженням факту постійного проживання разом із спадкодавцем (а.с.26-27зв., 67зв.-68).

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що визнання возову відповідачами є правомірним, і не порушую прав і інтересів будь-яких осіб, а заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, як законні, обґрунтовані, та такі, що підтверджені дослідженими матеріалами справи.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 89, 206, 229, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на:

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,17га, кадастровий номер :01:002:0133, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2020 року.

Суддя: Д.С. Бредун