Справа № 462/3928/19 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-з/811/186/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

11 листопада 2020 року м. Львів

суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Копняк С.М. від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року, ухвалене головуючим суддею Постигач О.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мішакова С.Ф. про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и л а :

Зазначену вище справу у відповідності до визначеного процесуальним законом порядку передано для розгляду складу суду: головуючий суддя(суддя-доповідач) Копняк С.М., судді Бойко С.М., Ніткевич А.В.

22 жовтня 2020 року від позивача ОСОБА_1 поступила заява про відвід судді Копняк С.М. від розгляду даної справи.

Відвід мотивований тим, що за ініціативою суду апеляційної інстанції, а саме ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 березня 2020 року справу повернуто до Залізничного районного суду м. Львова для виправлення описки в частині застосування судом першої інстанції норм ЦПК України, судом першої інстанції фактично змінено своє рішення, що суперечить вимогам процесуального закону.

При ухваленні оскаржуваного рішення у вступній та резолютивній частині суд І-ої інстанції керувався виключно статтями 259, 268 ЦПК України та не застосував норм матеріального права, а у повній частині свого рішення суд І-ої інстанції зазначив, що керувався ст.ст. 4, 10, 12-23, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 15-16, 202-203, 233, 626-627, 638, 717, 719 ЦК України. Виправлення описки стосувалось норм процесуального права і не стосувалось норм матеріального права. За таких умов вважає, що суд апеляційної інстанції повинен розглядати апеляційну скаргу, виходячи з того рішення суду І-ої інстанції, яке фактично викладено в тексті.

Враховуючи те, що ухвала Львівського апеляційного суду в складі судді Копняк С.М. від 24 березня 2020 року оскарженню не підлягає, але такі процесуальні рішення викликали у заявника глибокий сумнів в неупередженості судді Копняк С.М. з огляду на положення п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, просить заяву про відвід задовольнити.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року визнано заявлений відвід судді Копняк С.М., необґрунтованим.

Перевіривши доводи заяви про відвід вважаю, що така не підлягає до задоволення .

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Покликання в заяві про відвід по суті зводяться до незгоди сторони з ухвалою судді про повернення справи для виправлення описки, що в силу ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Відповідно наведені мотиви відводу не свідчать про упередженість судді при розгляді даної справи.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Твердження ОСОБА_1 про те, що з ініціативи судді Копняк С.М., суд першої інстанції фактично змінив своє рішення, що суперечить вимогам процесуального законуне є підставою для відводу та можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції в порядку розгляду апеляційної скарги на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 10 квітня 2020 року, однак таку апелянт не оскаржувала.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Суддя, який вирішує відвід в порядку ст.40 ЦПК України не наділений повноваженнями перевіряти дотримання процесуальних норм суддею, якому заявлений відвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Доказів про неупередженість або необ`єктивність судді Копняк С.М. до заяви про відвід не додано, а тому зазначені доводи суд визнає безпідставними та голослівними.

Враховуючи наведене підстави для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 36,40 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Копняк С.М., відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Мікуш