Єдиний унікальний номер № 616/52/20
Провадження № 2/616/77/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„12" листопада 2020 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДИ В.М.

позивача не з`явилася,

представника позивача не з`явилася,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом в якій просить визнати за ОСОБА_1 як спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,3642 га, кадастровий номер :01:000:0269, що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району Харківської області, належної померлій на підставі Державного акта серії ІV - ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Гнилиця Перша Великобурлуцького району Харківської області померла її рідна бабця по материнській лінії ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на підставі державного акту серія IV-ХР № 061105 від 04.12.2002 року реєстраційний № 98 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району, Харківської області площею 6,3642 га, кадастровий номер :01:000:0269. Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася за заповітом, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Гнилицької Першої сільської ради Великобурлуцького району Харківської області 25.02.2000 року за реєстровим номером 22. Згідно заповіту ОСОБА_4 належне їй право на земельну частку (пай), в рівних частках заповідала своїй доньці, тітці позивача, ОСОБА_2 та позивачу, онуці ОСОБА_1 .

У визначеному законом порядку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , подавши в шестимісячний строк відповідні заяви до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області, на підставі яких була відкрита Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_4

В 2008 році ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але із-за відсутності свідоцтва про народження матері позивача, ОСОБА_1 не змогла документально довести родинні відношення з померлою бабцею ОСОБА_4 , в зв`язку з чим нотаріус не видала ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Друга спадкоємиця за заповітом, ОСОБА_2 , спадщину оформила і 23 вересня 2008 року в Великобурлуцькій державній нотаріальній конторі за реєстровим номером 2518 отримала нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , відповідно якому їй у власність перейшла 1/2 частина земельної ділянки, площею 6,3642 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гнилицької Першої сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та належить померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту серія IV-ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0269.

На підставі вищезазначеного свідоцтва ОСОБА_2 в Великобурлуцькому відділі Держгеокадастру 01.09.2009 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ№ 500175, відповідно якому вона набула у власність земельну ділянку площею 3,1824 га, кадастровий номер :01:000:0333, але при видачі Державного акту на ім`я ОСОБА_2 в Великобурлуцькому відділі Держгеокадастру було допущено помилку: не здійснено попередній поділ спадкової земельної ділянки померлої ОСОБА_4 , площею 6,3642 га з кадастровим номером :01:000:0269 на дві частини.

Із-за не здійсненого належним чином поділу спадкової земельної ділянки, належної спадкодавиці ОСОБА_4 , загальною площею 6,3642 га, при видачі Державного акту на ім`я спадкоємця ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 3,1824 га, не була відкрита Поземельна книга на частину недооформленої земельної ділянки, площею 3,1818 га, яка фактично залишалася у власності спадкодавця ОСОБА_4 , в зв`язку з чим відомості про її наявність на цей час в Державному земельному кадастрі відсутні.

Таким чином, в результаті помилки, допущеної відділом Держгеокадастру спадкова земельна ділянка, належна ОСОБА_4 , площею 6,3642 га значиться неіснуючою, оскільки її частина в розмірі 3,1824 га на підставі Державного акту ЯЕ № 500175 перейшла у власність ОСОБА_2 , а відомості про недооформлену другу її частину, площею 3,1818 га із-за не проведеного належним чином поділу в Державному земельному кадастрі також відсутні.

Зазначені обставини унеможливлюють оформлення спадщини через нотаріальну контору, оскільки позивач позбавлена можливості надати нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру щодо частки земельної ділянки, яка фактично залишалася недооформленою після смерті ОСОБА_4 .

Відділ Держгеокадастру у Великобурлуцькому районі Харківської області своїм листом від 10.07.2018 року за № 98 відмовив ОСОБА_1 у видачі витягу, посилаючись на наявність помилки, яка була допущена їх службою в 2008 році, коли ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину від 23 вересня 2008 року отримувала Державний акт на належну їй частину спадкової земельної ділянки померлої ОСОБА_4 .

Згідно вищезазначеного листа на даний момент не існує технічних можливостей усунення помилки допущеної при видачі Державного акту серія ЯЕ № 500175 на право приватної власності на землю площею 3, 1824 га на ім`я ОСОБА_2 .

Посилаючись на вищевказані причини, постановою від 19.04.2019 року державний нотаріус Великобурлуцької державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

За таких обставин позивач звернулась до суду із даним позовом і просить захистити її право.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи (а.с.121). На адресу суду позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі (а.с.125).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на його адресу була направлена судова повістка (а.с.112). На адресу суду секретар Великобурлуцької селищної ради Г.Крюк надала заяву, в якій зазначила, що селищна рада просить розглядати справу без їх участі (а.с.90).

Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області судову повістку отримали вчасно, на адресу суду представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області М.Моргун надала письмові пояснення та просила підготовче судове засідання по справі розглядати без їх участі (а.с.115-117).

Третя особа - ОСОБА_2 судову повістку отримала вчасно та надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.124).

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Державного акту серія IV-ХР № 061105 від 04.12.2002 року №98 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.07.2017 року, ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гнилицької Першої сільради, на цей час Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району, Харківської області площею 6,3642 га, кадастровий номер :01:000:0269(а.с.40-41).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 500175 від 01.09.2009 року, ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 набула у власність частину її земельної ділянки площею 3,1824 га(а.с.44).

Згідно з заповітом від 25.02.2000 року ОСОБА_4 призначила своїми спадкоємцями доньку ОСОБА_2 та онуку ОСОБА_1 в рівних частинах(а.с.39).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34).

Згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Першою Гниличанською сільською радою Великобурлуцького району 02.07.1954 року вбачається, що ОСОБА_1 , до шлюбу ОСОБА_1 , матір`ю була ОСОБА_8 , яка в шлюбі з ОСОБА_7 , зареєстрованому 24.04.1956 року в Гниличанському сіль ЗАГСІ (свідоцтво серія НОМЕР_3 ) прийняла шлюбне прізвище - ОСОБА_8 (а.с.36-370.

Відповідно до довідки відділу РАДО Великобурлуцького районного управління юстиції від 26.03.08 підтверджується, що в шлюбі з ОСОБА_9 , зареєстрованому 13.11.1971 року у виконкомі Гнилицької сільської ради за актовим записом 24 позивач прийняла шлюбне прізвище- « ОСОБА_1 »(а.с.38).

Згідно рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року, встановлено факт родинних відносин позивача з померлою ОСОБА_4 і визнано, що вона дійсно була рідною матір`ю ОСОБА_4 та рідною бабцею ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Із довідки, виданою Григорівською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області вбачається, що ОСОБА_11 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день її смерті разом з нею проживали та були зареєстровані: донька ОСОБА_12 , зять ОСОБА_13 та онук ОСОБА_14 (а.с.15).

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

За правилами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року, виданої державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на майно (а.с.33).

Згідно ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України передбачено набуття громадянами України право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, яка належало померлій ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 скористалась своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання її права на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті рідної бабусі, звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, але юридично оформити право власності не може, оскільки відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,3642 га, кадастровий номер :01:000:0269, що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району Харківської області, належної померлій на підставі Державного акта серії ІV - ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1268-1270 ЦК України, п.«г» ч.1 ст.81, ст.125 ЗК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Перша Гнилиця, Великобурлуцького району, Харківської області, проживаючої по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,3642 га, кадастровий номер :01:000:0269, що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району Харківської області, належної померлій на підставі Державного акта серії ІV - ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Перша Гнилиця, Великобурлуцький район, Харківська область, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Вовчанським РВ УМВС України в Харківській області 02 грудня 1997 року, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Великобурлуцька об`єднана територіальна громада в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 04399192, юридична адреса: індекс 62602, вул. Центральна, буд.40, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 листопада 2020 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ