Справа № 524/3343/20
Провадження № 2/524/1832/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП,
У червні 2020 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила стягнути з відповідача на її корить у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 40 000 грн. 00 коп.
Ухвалою судді від 10.06.2020 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою суду від 24.09.2020 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою. Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Внаслідок наїзду за попередніми висновками лікарів малолітня ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (ас. 32, 35), забій передньої черевної стінки (а.с. 34), мікрокрапкові крововиливи в паренхіму селезінки без порушення цілісності капсули, контузія селезінки без порушення цілісності капсули, травматологічна пневмонія н/д зліва (а.с. 33).
За висновком експерта № 614 від 29.10.2019 року виявлені у малолітньої ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою попередньої черевної стінки, контузії селезінки, саден по боковій поверхні живота ліворуч, на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, в ділянці крила здухвинної кістки зліва, на обличчі зліва, ділянки рожевого кольору (сліду від загоєного садна) в ділянці правої здухвинної кістки; забою, підшкірної гематоми плечового поясу зліва, підшкірної гематоми і саден в під пахвовій області зліва, підшкірної гематоми в ділянці мечовидного відростка, синців на задній поверхні лівого плеча, з переходом на задню поверхню лівого передпліччя, задній поверхні лівого стегна, з переходом на задню поверхню лівої гомілки, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 36-40).
Позивач звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про відшкодування її доньці матеріальної шкоди.
06.05.2020 року страхова компанія виплатила їй мінімальну страхову виплату, передбачену ст. 24.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за шкоду спричинену здоров`ю потерпілого у розмірі 1 669 грн. 20 коп. у зв`язку з лікуванням потерпілого, та у відповідності до ст. 26-1 вказаного закону 83 грн. 46 коп. моральної шкоди.
Вирішуючи позовні спір, суд виходить з наступного.
Ч. 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 44 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
При цьому, вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто, особа яка завдала шкоди джерелом небезпеки, відповідає і за випадкове її завдання (без вини). До такого висновку дійшов Верховий суд у справі № 352/342/17 від 18.10.2019 року.
В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпіла перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.
Наслідки перенесено травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, постійна тривога.
Крім того, наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне втрачання життєвого часу сім`ї позивача (на лікування, проведення правових заходів, з`явлення до слідчого, проведення слідчих дій), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що малолітній потерпілій було завдано моральну шкоду. Достатнім розміром моральної шкоди, яку має відшкодувати відповідач на користь позивача, суд вважає 40 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , - задовольнити частково
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ) у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 40 000 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Платіжні реквізити для сплати судового збору
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету 22030106
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 02.11.2020 року.

Суддя Ж.О. Кривич