Справа № 308/3193/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Крегул М.М., при секретарі судового засідання Ковач В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 21.05.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №MKMOAU04520076. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 8739,20 (Долар США) на термін до 18.05.2012 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
В забезпечення виконання зобов`язання з договором між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08. 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, відповідно до п. 3 прохальної частини позовної заяви зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
Відзиву у визначений судом строк відповідачі не надіслали. Згідно з ч.8 ст.178ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що відповідачами у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 21.05.2007 року було укладено кредитний договір №MKMOAU04520076.
Згідно договору АТ КБ «Прватбанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 8739,20 [Долар США] на термін до 18.05.2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця у період сплати, відповідач ОСОБА_1 повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно абзацу другого п.1.2 кредит надається в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором№MKMOAU04520076 від 21.05.2007р. виконало в повному обсязі, а саме надало Позичальнику кредит у розмірі, встановленому Договором.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що термін повернення кредиту й окремих частин становить до 21.05.2012 року.
Проте, ОСОБА_1 всупереч умовам Договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, в якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки від 18.05.2007 року, за умовами якого поручитель зобов`язався за належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Договором кредиту MKMOAU04520076 від 21.05.2007 року .
Відповідно до п.12 Договору поруки від 18.05.2007 року порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.
Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Згідно п.4 Договору поруки 18.05.2007 року у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує неналежним чином, в результаті чого виникла заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Окрім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 9941,04 грн. сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509, 526, 533 ч.3, 553, 598, 599, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України ст.ст.4,5,12,13,76,89,141,258,263-265,273,279,354,355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.
Повний текст рішення виготовлено та проголошено 03.11.2020р. о 16. годині 00 хв.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул