Справа № 357/7955/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді - Цуранов А. Ю. ,

при секретарі - Севериненко Д. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на особисте утримання,

В С Т А Н О В И В :

13.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила: 1) стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути аліменти на особисте утримання позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення трирічного віку; 3) стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 500 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони припинили спільно проживати, дитина залишилась на утриманні матері. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та особисте утримання позивача.

13.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

11.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

05.10.2020 року позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

05.10.2020 року відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Щодо стягнення коштів на особисте утримання позивача заперечив.

09.11.2020 року позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила приєднати до матеріалів справи довідку з місця її роботи.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 29.09.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 1415.2-03/2954 від 12.08.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач працює на посаді молодшої медичної сестри в КНП «Київський обласний центр служби крові», з 03.1.2020 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) .

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вищевикладене, часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (13.08.2020) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частина 4 статті регламентує умову виникнення права дружини на утримання у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України).

Позивач не надала суду доказів того, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу. Посилання у позові на те, що відповідач отримує стабільний і значний заробіток не підтверджене документально, що унеможливлює суд встановити дану обставину.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на особисте утримання.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 сплатила 500 грн. за послуги з надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією від 12.08.2020 року та актом виконаних робіт. Вказані витрати полягали у наданні адвокатом Шевчук Ю.І. послуги у виді складення позовної заяви (1 год.).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 840,80 грн.

Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 250 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50%).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 133, 141, 265, 268, 282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на особисте утримання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2020 року і до досягнення донькою повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 250 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяА. Ю. Цуранов