Провадження № 2/161/4364/20
У Х В А Л А

17 листопада 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши позову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

17.11.2020 року ТзОВ «Волиньторгхліб» в особі директора звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Однак, вищевказана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Вказана норма процесуального закону кореспондується з приписами ч. 5 ст. 95 ЦПК України відповідно до якої, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 5.27 ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлювання документів», який затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, засвідчення копій документів здійснюється шляхом проставляння відмітки зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищенаведеним вимогам процесуального закону, позивач додає копії доданих до позовної заяви документів, які не засвідчені у відповідності до вимог п. 5.27 ДСТУ 4163-2003.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, ТзОВ «Волиньторгхліб» звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, до позовної заяви не додало.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за звернення фізичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру ставка судового встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що ціна позову ТзОВ «Волиньторгхліб» до ОСОБА_1 про стягнення боргу становить 346968 грн.

Враховуючи наведене, позивачу ТзОВ «Волиньторгхліб» слід сплатити судовий збір в розмірі 5204,52 грн., що становить 1,5 відсотка ціни позову.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням вищенаведеного, позовну заяву ТзОВ «Волиньторгхліб» необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 353 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без руху і надати їм строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо заявники у встановлений строк усунуть зазначені в ухвалі недоліки, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 17 листопада 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська