Провадження № 2-о/521/293/20
УХВАЛА

21 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м Одеси Роїк Д.Я., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту неправильності актового запису ,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту неправильності актового запису, а саме встановити факт:

1.неправильності в актовому записі №20 зазначеного у свідоцтві про шлюб від 09 січня 1949 року складеного Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківській області щодо прізвища нареченого та внести зміни до актового запису №20 зазначеного у свідоцтві про шлюб від 09 січня 1949 року складеного Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківській області, де вказати прізвище нареченого до та після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ».

2. неправильності в актовому записі №20 зазначеного у свідоцтві про шлюб від 09 січня 1949 року складеного Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківській області щодо прізвища нареченої та внести зміни до актового запису №20 зазначеного у свідоцтві про шлюб від 09 січня 1949 року складеного Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківській області, де вказати прізвище нареченої після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 »

У відповідності до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Зміст заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, має відповідати вимогам ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і документ, що посвідчує факт неможливості одержання документу, що посвідчує цей факт.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником не надано доказів того, що вказаний факт неможливо відновити у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 25.09.2020 року у клопотанні ОСОБА_4 про внесення змін до актового запису №20 від 09.09.1949 року відмовлено через відсутність актового запису про народження батька заявника.

У зв`язку з цим, незрозуміло, чому саме Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) залучено як заінтересовану особу замість Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Крім того, копії документів, які долучені заявником до заяви виготовлені неякісно, є не читаємі, що унеможливлює суд візуально відтворити та зрозуміти зміст наданих документів.

Також, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повинен подати до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, але матеріали позовної заяви не містять зазначеного підтвердження.

В порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, в заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не надано відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів до подання заяви, якщо такі здійснювалися.

На виконання п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, до заяви не додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Крім того, суд наголошує на необхідності уточнення заявлених вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Перелік справ, визначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним, проте за змістом вищенаведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті №1 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29.09.2012 року «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану», спори, що виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи, належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими.

Отже, з урахуванням викладеного, а саме те, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачений порядок внесення змін до актового запису цивільного стану, така зміна проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, що виключає розгляд справи в порядку окремого провадження про встановлення факту що має юридичне значення в силу частини 2 статті 315 ЦПК України, та вказаним законом передбачено оскарження відмови у внесенні змін до актового запису, така відмова може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства, спірні правовідносини мають публічно-правову природу, а тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з наведеного, заявнику слід конкретизувати свої вимоги та викласти їх належним чином.

Вищенаведені недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дану заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.185,260,294, 315, 318 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту неправильності актового запису, залишити без руху, про що повідомити особу, яка подала заяву.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Я. Роїк