Провадження № 2/202/322/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

2 листопада 2020 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», до Акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNН4ТР45250975 від 21.07.2006 року.

Зокрема, позивач просив стягнути солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 10 000 грн. та окремо з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 51605,75 грн., а також витрати на юридичну допомогу в розмірі 3200 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 1 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк"були задоволені частково (крім стягнення витрат на правову допомогу).

У 2019 році відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд зазначеного судового рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 1 жовтня 2013 року було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач АТ Акцент-Банк явку свого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлявся про розгляд справи судом.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов.

Також відповідачем було подано клопотання, в якому він просить передати справу на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва, посилаючись на те, що відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Відповідно до п. 7 ст. 30 ЦПК України у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Розглянувши дане клопотання відповідача, суд приходить до висновку, що підстави для його задоволення відсутні з огляду на наступне:

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, згідно зі статтею 109 ЦПК України в редакції, яка діяла станом на час подання позивачем позову до суду (23.08.2013 року), позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

При цьому частиною 1 статті 113 ЦПК України було визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Отже, на відміну від норм статті 30 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, на яку посилається позивач у своєму позові, норми цивільного процесуального законодавства на час подання банком позову не передбачали визначення підсудності справи суду за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання, у випадку об`єднання декількох вимог.

Як вбачається з позовної заяви, позов пред`явлений банком до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за місцезнаходженням одного з відповідачів - ПАТ «Акцент Банк», місцезнаходження якого в Індустріальному районі м. Дніпро, що відповідало законодавству, яке визначало підсудність цивільних справ на той час.

Крім того, суд звертає увагу, що дана справа вже розглядалася Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по суті та в ній було ухвалено заочне рішення.

За таких обставин, суд вважає, що законних підстав для направлення цивільної справи для розгляду до Ленінського районного суду м. Миколаєва - за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 немає, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 222, 259-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи для розгляду до Ленінського районного суду м. Миколаєва відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Ю. Марченко