"16" листопада 2020 р.
справа №642/3835/20
провадження №2/642/1263/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.)

в складі: головуючого - судді Ольховського Є.Б.

за участю секретаря - Алімурадовій Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення ) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 12172,63 грн. майнової шкоди, 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі: суму судового збору та витрати на правничу допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2020 року о 06-40 годині у м. Харків водій керуючи т/з по вул. Піскуновська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з провулком Піскуновським не надав переваги в русі автомобілю Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався на головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобіль отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та позивачу було спричинено матеріальну шкоду. Постановою Ленінського райсуду м. Харкова від 25.05.20 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновком експертного авто товарознавчого дослідження №10С від 27.05.2020 р. витрати на відновлений ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП (вартість відновленого ремонту - 282148,52 грн., вартість автомобіля до ДТП 166791,18 грн.). Вартість автомобіля після ДТП складає 57618,55 грн. Різниця між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП складає 109172,63 грн. (166791,18 грн.-57618,55 грн.=109172,63 грн.) На момент вчинення ДТП, цивільна-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія», що підтверджується полісом №АО/1436427 від 10.08.2019 р. Згідно з яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн. Майнова шкода, яка не відшкодовується страховою компанією складає 9172,63 грн. (109172,63 грн. - 100000 грн. = 9172,63 грн). Крім того, позивачем додатково понесені витрати в розмірі 3000 грн., з них 2000 грн. - витрати понесені позивачем у зв`язку з експертним дослідженням, 1000 грн. - витрати понесені позивачем на розбірку автомобіля к догляду судовим експертом. Таким чином, майнова шкода складає 12172,63 грн. Також позивач поніс душевні страждання, у зв`язку з пошкодженням його майна незаконними діями відповідача, тому просить стягнути суму моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.08.2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

09.09.2020 року представник позивача адвокат Санжаревський І.А. надав опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.

29.09.2020 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, де зазначив, що позовні вимоги стосовно стягнення з нього матеріальних збитків у розмірі 12172 грн. визнає у повному обсязі. Стосовно стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 10000 грн. зазначає, що в даній частині він позов не визнає, оскільки після ДТП, а саме 28.04.20 р. запропонував позивачу ОСОБА_1 добровільно компенсувати різницю між фактичним розміром шкоди і страхом відшкодуванням, на що останній погодився. Позивачем не була надіслана досудова претензія відповідно до п.6 ст. 175 ЦПК України. Також зазначає, що він не погоджується щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу, оскільки в резолютивній частині позову не вказав, яку саме суму необхідно стягнути, позивачем не було сплачено суму судового збору за подачу вимоги про стягнення моральної шкоди, тому вимогу в частині її відшкодування, просить не розглядати.

Вважає, що позивачем не вказано, чим конкретно підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань та фізичного болю.

06.11.2020 року представник позивача адвокат Санжаревський І.А. надав до суду відповідь на відзив, в яких зазначив, що вони повністю підтримують обставини, викладені в позові. Надали усі необхідні докази. Просив стягнути з відповідача правничу допомогу у розмірі 3000 грн., у підтвердження надав опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом станом на 06.11.2020 р.

Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, 28 квітня 2020 року о 06-40 годині у м. Харків водій керуючи т/з по вул. Піскуновська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з провулком Піскуновським не надав переваги в русі автомобілю Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався на головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобіль отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та позивачу було спричинено матеріальну шкоду.

Постановою Ленінського райсуду м. Харкова від 25.05.20 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.10).

Позивач є власником транспортного засобу Peugeot 307,д.н.з. НОМЕР_1 , який в момент дорожньо-транспортної пригоди 27.04.2020 року, був під керуванням Позивача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль Peugeot 307,д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини Відповідача, Позивачу завдана майнова шкода, яка полягає у різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); витрати на проведення судового автотоварознавчогодослідження; витрати на СТО щодо розбірки пошкоджених складових частин автомобіля для огляду судовим експертом.

Судовим експертом Бочаровим Сергієм Миколайовичем складний висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 10С від 27.05.2020 р., відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля Peugeot 307д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП 28.04.2020 р., складає 166791,18 грн.; вартість відновленого ремонту автомобіля Peugeot 307 д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП 28.04.2020 р., складає 282148,52 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини, які підлягають заміні при проведені ремонтно-відновлених робіт; вартість відновленого з урахуванням конфіденту фізичного зносу автомобіля Peugeot 307 д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , складає 109172,63 грн.; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Peugeot 307 д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження та складає 166791,18 грн.; ринкова вартість автомобіля Peugeot 307 д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП 28.04.2020 р., після настання ДТП, складає 57618,55 грн.

Виходячи з висновку судового експерта витрати на відновлений ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (вартість відновленого ремонту - 282148,52 грн., вартість автомобіля до ДТП 166791,18 грн.). Вартість автомобіля після ДТП складає 57618,55 грн.(а.с.17-52)

Різниця між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП складає 109172,63 грн. (166791,18 грн. - 57618,55 грн. = 109172,63 грн.).

Цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", що підтверджується полісом N АО/1436427 від 10.08.2019 року, згідно з яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн.

Майнова шкода, яка не відшкодовується страховою компанію складає 9172,63 грн. (109172,63- 100000,00 = 9172,63 грн.), де 109172,63 грн. - різниці вартості автомобіля до ДТП та вартості автомобіля після ДТП; 100000 грн. - ліміт страхового відшкодування..

Крім того, позивачем додатково понесені витрати в розмірі 3000 грн: витрати понесені позивачем у зв`язку з експертним дослідженням в сумі 2000 грн.; витрати понесені позивачем на розбірку автомобіля к догляду судовим експертом на СТО в сумі 1000 грн.

Розмір понесених позивачем витрат у зв`язку з експертним дослідженням в сумі 2000 грн. підтверджується договором про надання послуг з автотоварознавчого дослідження від 28.04.2020 р. №22/1/209; рахунком-фактури № 261 від 14.07.2020 р.; квитанцією від 17.07.2020 р. № 0.0..1 про сплату 2000 грн.

Розмір понесених позивачем витрат на розбірку автомобіля к догляду на СТО в сумі 1000 грн. підтверджується актом виконаних робіт від 23.06.20 р. № ЗА-0000060.

Таким чином майнова шкода складає 12172,63 грн.: 9172,63 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); 2000,00 грн. - витрати на проведення судового дослідження; 1000,00 грн. витрати на СТО щодо розбірки пошкоджених складових частин автомобіля для огляду судовим експертом.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд України у справі № 6-2808цс1520 від 20 січня 2016 року висловив правову позицію, якою зазначено, що якщо страхової виплати (страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється обставина дорожньо-транспортної пригоди, наявність вини відповідача. Також сторонами у справі не оспорюється сума майнової шкоди, про що відповідач ОСОБА_2 зазначив у відзиві на позов.

Оскільки сплаченого відшкодування недостатньо для повного матеріального відшкодування, то в порядку ст. 1194 ЦК України з ОСОБА_2 на користь позивача має бути стягнута майнова шкода у розмірі 12172,63 грн.: 9172,63 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); 2000 грн. - витрати на проведення судового дослідження; 1000 грн. витрати на СТО щодо розбірки пошкоджених складових частин автомобіля для огляду судовим експертом.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., слід зауважити наступне.

З`ясовуючи факти, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд має виходити з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Статтею 23 ЦК України визначено підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно роз`яснень п. 9 вищевказаної постанови, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що діями відповідача ОСОБА_2 спричинено позивачу моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням його транспортного засобу. Керуючись принципами виваженості та розумності, суд частково вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

При вирішенні питання про стягнення коштів на надання правової допомоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами і для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката на представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат.

За частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідну заяву, адвокат Санжаревський І.А. подав до суду 29.07.20 р.,09.09.20 р., 06.11.20 р.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Санжаревським І.А. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 23.07.2020 р. №0723/20-1 надані клієнту - ОСОБА_1 наступні послуги: надання консультації та роз`яснень, вивчення відповідних документів, визначення правової позиції, повідомлення про правові наслідки досягнення результату - 500 грн.; складання позовної заяви, надіслання її до суду - 2000 грн., складання відповіді на відзив, надсилання відповіді відповідачу та суду - 500 грн., а всього 3000 грн.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 840, 80 грн. (а.с.9)

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому судовий збір в сумі 420,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивачем сплачено судовий збір про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2102 грн. (а.с.75), тому з урахуванням пропорційного розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн. з розрахунку задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 40%.

Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1261,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 27, 31, 60,61, 88, 133,137, 209, 212, 214, 215, 224-226,141,142 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_4 грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 12 172 (дванадцять тисяч сто сімдесят дві грн.) 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_4 грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 4 000 (чотири тисячі грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. (три тисячі грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_4 суму судового збору у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна грн) 20 коп.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.Б. Ольховський