Провадження № 2п/712/19/20
Справа № 712/1395/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2020 року ухваленому за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів, позовні вимоги задоволені.

ОСОБА_3 27 лютого 2020 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що справа була розглянута у його відсутність та про судове засідання яке відбулося 15 січня 2020 року він та його представник не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Крім того ним не було подано відзиву на позовну заяву у справі відповідно до ухвали суду з причин юридичної необізнаності, тому з прийнятим рішенням не погоджується, так як судом не враховані відомості та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

ОСОБА_3 та його представник до судового засідання не з`явились, проте представник до суду направив заяву про відкладення розгляду справи у звязку з запровадження в країні карантинних заходів.

Позивач ОСОБА_2 та його адвокат до судового засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви заперечували та просили не скасовувати рішення суду від 15 січня 2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 285 ЦПК України, в заяві про перегляд заочного рішення повинні бути зазначені обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

З матеріалів цивільної справи № 712/1395/19 вбачається, що судове засідання по справі було вперше призначено на 03 квітня 2019 року, про що відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.23), та в подальшому справа (з урахуванням щорічної відпустки судді та навантаженості в суді) неодноразово призначалася до розгляду, а саме: на 07 травня 2019 року, сторони до судового засідання з`явились, відповідач позов не визнав, розписку писав але кошти не отримував, просив надати час для підготовки до судового засідання. 08 липня 2019 року у зв`язку з заявою відповідача та його представника про необхідність підготовки до судового засідання просили відкласти розгляд справи, останню було відкладено на 06 серпня 2019 року (відповідач та його представник не з`явились, подали до суду заяву про відкладення розгляду справи через неможливість явки до судового засідання, у зв`язку з хворобою ОСОБА_4 , при цьому не надавши підтверджуючих документів про хворобу). 16 жовтня 2019 року (відповідач та його представник повторно не з`явились до судового засідання надавши заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку перебуванням представника в іншому судовому засіданні). 25 листопада 2019 року (відповідач та його представник повторно не з`явились до суду, представник подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні без підтверджуючих на то доказів). 09 грудня 2019 року (відповідач та його представник до суду не з`явились, представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю ОСОБА_3 за місцем реєстрації). 15 січня 2020 року (відповідач та його представник повторно не з`явились до судового засідання, причини не явки не повідомили, з заявими до суду не звертались, про час і місце розгляду справи відповідачам був повідомлений СМС повідомлення а.с.70.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 210 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення учасників судового розгляду, зокрема відповідача та його представника, тому суд прийшов до висновку про умисне затягування відповідачем та його представником розгляду справи та неявки в судові засідання без поважних причин, оскільки вказані не явки до суду не підтверджені належними доказами.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебувала значний час, а відповідач зловживав своїми процесуальними правами, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, але при цьому мав можливість, так як маються заяви про надання можливості для підготовки до судового засідання, не визнання позову та подання відповідних доказів (а.с.37, 51, 59 та 64) але це не було зроблено, що давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Заявник в своїй заяві про перегляд судового рішення посилається на ті обставини, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та те, що він був позбавлений можливості своєчасно подати докази в справі та відзив на нього.

Крім того, заява про перегляд судового рішення, неодноразово призначалась до судового розгляду (31 березня, 12 травня, 24 червня, 05 серпня, 26 серпня, 27 жовтня, 11 листопада та 16 листопада 2020 року), про що сторони належним чином повідомлялись, але заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат Горобець С.О. направляли до суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з веденим карантином в державі та особливим режимом роботи суду відповідно до наказу голови суду, тому з даного приводу, суд зазначає наступне.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» наказом Державної судової адміністрації № 196 від 23 квітня 2020 року затверджений Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Зважаючи на ці положення нормативних актів та враховуючи, що ОСОБА_3 та його представник адвокат Горобець С.О. про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та мали можливість в зв`язку із запровадженням карантину звернутись до суду з заявою про проведення засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, суд вважає, що клопотання про відкладення судового засідання не підлягає до задоволення, оскільки в іншому випадку було невиправдано обмежено процесуальне право іншої сторони на розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з цим, суд оцінює критично надану заявником заяву, оскільки вказані в ній дані не узгоджуються з фактичними обставинами.

Враховуючи вимоги цивільного процесуального законодавства для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 284-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 січня 2020 року залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику його право відповідно до вимог ч. 4 ст. 287 ЦПК України оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Черкаської області у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :