Справа № 135/606/20
Провадження № 2/135/220/20
22.10.2020 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ладижинської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
21 травня 2020 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ладижинської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем майна після смерті матері є вона, ОСОБА_5 . У встановлений законом термін вона звернулась до Шостої київської державної нотаріальної контори (м. Київ) із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.
З позовної заяви, отриманої нею в цивільній справі №135/90/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом та матеріалів зазначеної цивільної справи, їй стало відомо про те, що за життя її мати, ОСОБА_4 , разом зі своїми братом ( ОСОБА_2 ) та сестрою ( ОСОБА_3 ) успадкувала від своєї матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на отримання 1/3 частки земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 4,89 га, що належало ОСОБА_7 відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001.
Оскільки, після смерті її бабусі ОСОБА_7 жодних правоустановчих документів про її право на зазначену вище земельну ділянку (пай) АКПП «Ладижинський» не було, тому мати позивача ОСОБА_4 , як і відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали можливості оформити свої спадкові права на зазначене успадковане майно у визначений законом спосіб, тобто через державну нотаріальну контору.
Враховуючи зазначене, з метою захисту спадкових прав щодо зазначеної вище земельної ділянки (паю), що належала ОСОБА_7 відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001 відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду у січні 2020 року з відповідною позовною заявою про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.
Оскільки позивачу раніше не було нічого відомо про успадкування її матір`ю ОСОБА_4 від її матері (бабусі позивача) ОСОБА_7 права на зазначену вище земельну ділянку (пай), вона, ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами цивільної справи №135/90/20, вимушена також звернутись до суду з даним позовом для захисту моїх спадкових прав щодо зазначеної земельної ділянки (паю).
Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.
Таким чином, оскільки її бабуся ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а державний акт на право колективної власності АКПП «Ладижинський» було видано 26.12.2001 вважає, що бабуся за життя набула право на земельний пай АКПП «Ладижинський», але не встигла оформити своє право на земельний пай та отримати державний акт на право власності на земельну ділянку (пай). Тому зазначене право ввійшло до складу спадкового майна та було успадковане її матір`ю ОСОБА_4 після смерті її матері. А після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері позивача ОСОБА_4 зазначене право на земельний пай ввійшло до складу спадкового майна матері позивача ОСОБА_4 .
А тому позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ідентифікаційний: НОМЕР_2 , право на отримання 1/3 частки земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 4,89 га, на території Ладижинської міської ради Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка успадкувала зазначене майно після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до її частки, що належала їй відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001.
Враховуючи викладене вище, вирішення питання щодо позову не відноситься до повноважень Головного управління.
Відповідачі відзиву на позов не надали.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
10.08.2020 до Ладижинського міського суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , в якій останній позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить слухати справу у його відсутність (а.с. 37).
25.08.2020 до Ладижинського міського суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 , в якій вона позовні вимоги визнає та просить слухати справу у її відсутність (а.с. 38).
21.10.2020 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Клименко І.Ф. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Ладижинського міського суду від 01.07.2020. Разом з тим представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила підготовче судове засідання та розгляд справи по суті здійснювати у їх відсутність (а.с. 68).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Представник відповідача виконавчого комітету Ладижинської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді (а.с. 28, 67).
Оскільки представник відповідача виконавчого комітету Ладижинської міської ради належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
З копії паспорта громадянина України серія та номер НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Київ (а.с. 5).
З копії картки фізичної особи платника податків вбачається, що ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 6).
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_8 17 листопада 1979 року зареєструвала шлюб зі ОСОБА_9 та отримала прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 7).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 8).
З копії витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що 15.12.2014 було заведено Спадкову справу на ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).
Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 березня 2005 року, виданого матері ОСОБА_4 державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, вбачається, що спадкоємцем 1/3 частки майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її донька ОСОБА_4 . Спадкове майно складається з права на пайовий фонд майна АКПП «Ладижинський» (а.с. 10).
Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області від 15.10.2019 №9-2-0.36-89/117-19 вбачається, що відповідно до схеми розподілу земельних часток (паїв) АКПП «Ладижинський», громадянка ОСОБА_7 набула право на земельну ділянку за № НОМЕР_1 , площею 4,89 га (а.с. 11).
Згідно з листом Відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області №29-2-0.36-73/177-19 від 15.11.2019 вбачається, що державний акт на право колективної власності на землю серії ВН №000014 було видано АКПП «Ладижинський» 26.12.2001. ОСОБА_7 була включена до списку додатку, який видавався до вказаного вище державного акта під №582 та отримала право на земельну частку (пай) АКПП «Ладижинський» (а.с. 12).
З метою захисту спадкових прав щодо зазначеної вище земельної ділянки (паю), що належала ОСОБА_7 відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001 відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду у січні 2020 року з відповідною позовною заявою (а.с. 13-15).
Разом з тим, судом досліджено копію заочного рішення Ладижинського міського суду від 01.07.2020, з якого вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позивалися до виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, яким позов задоволено. Вирішено визнати за ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право на отримання 1/3 частки земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 4,89 га, на території Ладижинської міської ради Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до її частки, що належить їй відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001; визнати за ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), право на отримання 1/3 частки земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 4,89 га, на території Ладижинської міської ради Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до її частки, що належить їй відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001 (а.с. 69-71).
V. Оцінка Суду.
Згідно з статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частинами 1 та 3 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач можуть вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення, не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціями», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до положень ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).
Відповідно до положень п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, що згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа
працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».
Відтак, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 за життя набула право на земельну частку (пай) з дня видачі колишньому АКПП «Ладижинський» державного акта на право колективної власності на землю, була включена в списки пайовиків.
А матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкувала майно після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до її частки, що належала їй відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001.
Позивач, як її спадкоємець, не може нотаріально оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на відповідну земельну частку (пай). Відтак, позивач ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України, має прав на захист свого цивільного права на спадок.
Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 18.03.2019 по справі № 282/527/17, та від 10.04.2019 по справі № 710/1227/17.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК, суд
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ідентифікаційний: НОМЕР_2 , право на отримання 1/3 частки земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 4,89 га, на території Ладижинської міської ради Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка успадкувала зазначене майно після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до її частки, що належала їй відповідно до державного акта на право колективної власності на землю АКПП «Ладижинський» серія ВН №000014 від 26.12.2001.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя