Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/5733/20
номер провадження 2/215/2983/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудіков А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою суду від 20.10.2020р. вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

10.11.2020р. на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2020р., поштою від представника позивача надійшла позовна заява з усуненими недоліками.

Позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України. Підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Справа підсудна Тернівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1-3 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків, тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на вищевикладене, вважаю за можливе призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 ЦПК України суд, який розглядає справу, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.

Згідно зі ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Право суду на звернення із відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави закріплене і в ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Порядок надання правової допомоги у цивільних справах між Україною та Російською Федерацією регламентує Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікована Законом України № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, набула чинності 14 квітня 1995 року.

Згідно з ст. 4 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції.

Порядок зносин регламентований ст. 5 вказаної Конвенції, де передбачено, що при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлений інший порядок зносин. Статтею 17 Конвенції визначено, що у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 , проживає у Російській Федерації за адресою: АДРЕСА_3 , суд відповідно до вищезазначених процесуальних норм, вважає за необхідне направити судове доручення до компетентного іноземного суду для вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками, і з`ясування його думки з приводу пред`явленого позову, з повідомленням про дату, час та місце судового засідання, в рамках Конвенції про правову допомогу і правових відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення документів відповідачу.

Керуючись ст. ст. 19, 87, 175-177, 187, 252, 260, 261, 274, 277-279, 352-355, 498 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Звернутись до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про правову допомогу в рамках Конвенції про правову допомогу і правових відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року.

Доручити компетентному суду Російської Федерації, юрисдикція якого розповсюджується на територію місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , вчинити такі процесуальні дії:

1) Вручити відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками.

2) З`ясувати у відповідача:

- чи визнає він позов;

- якщо ні, то з яких підстав, чи бажає подати письмові пояснення (у яких викласти заперечення проти позову);

- чи згоден на розгляд справи за його відсутності.

Протокол допиту відповідача та підтвердження про вручення документів, заперечення (відзив) на позовну заяву, заяву (якщо він бажає, щоб справу розглядали без його участі) направити до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення документів.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://tr.dp.court.gov.ua/sud0441/gromadyanam/csz/.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження по справі може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: