Справа № 490/7505/20
н/п 2-з/490/145/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

09 листопада 2020 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П, яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Будівельна компанія "НІК-ЕКОБУД" про стягнення заборгованості по заробітній платі, третя особа - ГО "Миколаївська обласна організація УТОГ",-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути із ТОВ "Будівельна компанія "Нік-екобуд" на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 89721,70 грн. та судовий збір у сумі 898,00 грн.

Одночасно з пред`явлення позову позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні ТОВ "Будівельна компанія "Нік-Екобуд" в розмірі, що відповідає розміру заборгованості по заробітній платі, а саме: 89721,70 грн. В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що його письмові вимоги по сплаті боргу ігноруються відповідачем, у зв`язку з чим у нього наявна обґрунтована підозра того, що відповідач буде вчиняти умисні дії по ухиленню від сплати заборгованості по заробітній платі та буде умисно не виконувати рішення суду. Тому, для забезпечення можливості виконання рішення суду, необхідно накласти арешт на грошові кошти відповідача на суму заявлених позовних вимог, за рахунок яких буде забезпечено належне виконання рішення суду на стадії виконавчого провадження.

Заяву передано судді Черенковій Н.П. 09.11.2020 року.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частино. 1 статті 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У частині першій статті 81 ЦПК України, закріплений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Таким чином звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача законодавцем на сторону позивача покладений обов`язок надати суду докази наявності у відповідача таких коштів, чи відкритих у банківських установах рахунків тощо, його місцезнаходження.

Однак, в заяві про забезпечення позову відсутні будь-які докази належності ТОВ "Будівельна компанія "НІК-ЕКОБУД" на праві власності грошових коштів (кількості, найменування банківських установ, на рахунках яких вони знаходяться тощо).

А самі лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За такого, заявник не обґрунтував, чому необхідно застосувати забезпечення позову, не навів свої доводи і посилання на докази щодо обставин, які підтверджують потребу застосування таких заходів.

Також заявник не обґрунтував, чому слід застосувати обраний ним спосіб забезпечення позову, і не обґрунтував відповідність заявлених заходів фактичним обставинам спору й можливим наслідкам їх застосування або незастосування.

Окрім того, зазначений заявником спосіб забезпечення позову є фактично вирішенням спору без розгляду справи по суті, що на даній стадії цивільного процесу є неприпустимим.

Положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову є такою, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Будівельна компанія "НІК-ЕКОБУД" про стягнення заборгованості по заробітній платі, третя особа - ГО "Миколаївська обласна організація УТОГ" - повернути заявнику.

Повернути заявнику ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 440,00 грн., сплачений 23.10.2020 року у АТ КБ "ПриватБанк" за квитанцією №0.0..1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова