Справа №521/1301/20
Провадження №2/521/1736/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Роїка Д.Я.

за участю секретаря судового засідання - Коноваловій К.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 28 січня 2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 517 626,03грн., та судові витрати у розмірі 17 576,26 грн., з яких судовий збір складає 5 176,26 грн., витрати на правничу професійну допомогу складає 12 400 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 липня 2019 року ОСОБА_1 за проханням ОСОБА_2 передав останньому 7 500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США в борг про що була надана відповідна розписка, яка є простою письмовою формою договору позики. ОСОБА_2 запевнив, що поверне кошти. За домовленістю сторін ОСОБА_2 повинен повернути гроші до 02 серпня 2019 року. ОСОБА_1 надав кошти в борг безпроцентно, але у випадку несвоєчасного повернення боргу ОСОБА_2 зобов`язався сплатити неустойку в розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочення повернення боргу. Минув тривалий час, а ОСОБА_2 гроші не повертав. На численні звернення ОСОБА_1 з проханням повернути кошти, ОСОБА_2 запевнював, що поверне борг завтра, однак кошти не повертав.Неустойка за прострочення ОСОБА_2 зобов`язання станом на 20 січня 2020 року складає 12 825 доларів США (7 500 доларів США ? 178 ? 1% = 13 350 доларів США).Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник повинен сплатити три процента річних.Для визначення трьох процентів річних визначається коефіцієнт за 1 день за формулою К = (сума основного боргу) х 3% : 365 днів. Надалі коефіцієнт множиться на кількість днів за період з моменту виникнення заборгованості до подачі позовної заяви.У зв`язку з чим, коефіцієнт по розписці від 01 липня 2019 року складає - 7 500 доларів США х 0,03 : 365 = 0.62. Тому, три проценти річних по розписці від 01 липня 2019 року складає - 0,62 ? 178 = 110,36 доларів США.Оскільки розрахунки в Україні проводяться тільки у національній валюті, то суму боргу необхідно визначати у гривні по курсу НБУ на день розрахунку.На час звернення з позовом до суду, тобто на 27 січня 2020 року, курс долару США по НБУ складає 1 долар США = 24,52 грн.Тобто по курсу долара США на 27 січня2020 року борг на 27 січня 2020 року з урахуванням неустойки та трьох процентів річних складає (7 500 + 13 500 + 110,36) ? 24,52 грн. = 517 626,03 грн.Через неповернення боргу в добровільному порядку ОСОБА_1 вимушений звернутися з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві заперечував проти задоволення позову, надавши відповідне клопотання від 30.09.2020 року, пославшись на повернення боргу шляхом передачі інструменту в рахунок погашення боргу.

В судове засідання 04 листопада 2020 року позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву щодо розгляду справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 липня 2019 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в борг 7 500 доларів США зі строком повернення до 02 серпня 2019 року. У випадку неповернення боргу ОСОБА_2 повинен сплатити неустойку в розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочки. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 надав розписку.

По закінченню строку повернення боргу ОСОБА_2 борг не повернув, незважаючи на неодноразові прохання ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з позовом ОСОБА_1 надав копію розписки від 01 липня 2019 року. Оригінал розписки судом оглянутий.

Тому, судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 01 липня 2019 року був укладений договір позики, зобов`язання по якому по поверненню коштів до 02 серпня 2019 року ОСОБА_2 не виконав.

Відповідно до п.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з п.п.1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник повинен сплатити три процента річних.

Отже, ОСОБА_1 має право на стягнення неустойки за несвоєчасне виконання умов договору у розмірі 1% від суми неповерненого боргу за кожний день прострочки та 3% річних.

Розрахунки позивача ОСОБА_1 по стягнення неустойки і 3% річних відповідають вимогам діючого законодавства, а саме:

-неустойка за прострочення ОСОБА_2 зобов`язання станом на 20 січня 2020 року складає 12 825 доларів США (7 500 доларів США ? 178 ? 1% = 13 350 доларів США);

-три проценти річних по розписці на 20 січня 2020 року складає - 0,62 (7 500 доларів США х 0,03 : 365) ? 178 = 110,36 доларів США.

З урахуванням суми боргу в розмірі 7 500 доларів США стягненню підлягає 21 110,36 доларів США, а в зв`язку з розрахунками в Україні в національній валюті - 517 626,03 грн. по курсу 1 долар США - 24,52 грн., що існував на час звернення з позовною заявою.

Із зазначеного вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу, неустойки і штрафних санкцій є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав доказів на спростування доводів позивача. Будь-яких належних доказів повернення ОСОБА_1 боргу шляхом передачі інструментів відповідачем також не надано.

Позов розглянутий Малиновським районним судом м. Одеси на підставі вимог ч.8 ст.28 ЦПК України - за місцем виконання зобов`язань за договором позики від 01 липня 2019 року, що знаходиться в Малиновському районі м. Одеси.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 2 цієї статті КПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 5 176,26 грн, відповідно до квитанції № 2 від 27.01.2020 року. У зв`язку з задоволенням позовних вимог судовий збір відшкодується за рахунок відповідача в повному обсязі.

В позові ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 12 400 грн., надав відповідний розрахунок.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надав квитанцію до ПКО від 16 січня 2020 року №29 на суму 10 000 грн.. Тому, суд приймає до уваги понесені витрати на професійну правничу допомогу тільки в розмірі 10 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.549, 611, 624, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.1, 2, 5, 10-13, 76-80, 81, 89, 209, 235, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 517 626,03грн.,

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 15 176,26 грн., з яких судовий збір складає 5 176,26 грн., витрати на правничу професійну допомогу складають 10 000 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.11.2020 року

Суддя Д.Я.Роїк