Номер провадження: 22-ц/813/4697/20
Номер справи місцевого суду: 511/2365/16-ц
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційні скарги Роздільнянської районної ради Одеської області та КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 року про видачу виконавчого листа за заявою ОСОБА_1 про видачу нового виконавчого листа по цивільній справі 511/2365/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді першої інстанції.

29 жовтня 2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу нового виконавчого листа по цивільній справі 511/2365/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу "Роздільнянська центральна районна лікарня", за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (т.1, а.с 1-9).

20 листопада 2019 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області (головуючий суддя Іванова О.В.) заяву ОСОБА_1 про видачу нового виконавчого листа задоволено. На виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу "Роздільнянська центральна районна лікарня", за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (справа № 511/2365/16-ц, провадження 2/511/1022/16) видати виконавчий лист наступного змісту: поновлено ОСОБА_1 на посаді головного лікаря Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» з 23.09.2016р. Поновити дію контракту від 14 червня 2016 року укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією та головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» ОСОБА_1 з 23.09.2016 року. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача, де боржником зазначити Комунальний заклад «Роздільнянська центральна районна лікарня» (а.с 75-77).

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

02 грудня 2019 року представник Роздільнянської районної ради Одеської області подав апеляційну скаргу на ухвалу від 20 листопада 2019 року. В обгрунтування своєї скарги апелянт зазначив, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають обставинам справи, а судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права. Апелянт посилається на те, що в справі було видано два виконавчі листи, які не були втрачені стягувачем, а повернуті без виконання та по яким закрито виконавче провадження. Натомість, суд першої інстанції видав третій виконавчий лист з аналогічними вимогами, які вже були вказані у виконавчому листі від 28.12.2018 року, де боржником зазначено Роздільнянську районну державну адміністрацію Одеської області та Роздільнянську районну раду Одеської області, що не передбачено процесуальним законодавством. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви (а.с 82-96).

03 грудня 2019 року представник КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» подав апеляційну скаргу на ухвалу від 20 листопада 2019 року. В своїй скарзі апелянт зазначає, що відсутність доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа є підставою для відмови в задоволенні заяви або подання. При цьому апелянт звертає увагу на те, що питання призначення та звільнення керівників районних комунальних підтприємств, управління якими здійснює Роздільнянська районна рада є виключною компетенцією Засновника підприємства, в даному випадку - районної ради, які вирішуються шляхом прийняття радою відповідних рішень на пленарних засіданнях районної ради. Крім іншого, апелянт зазначає, що керівник лікарні не має ані законодавчих підстав, ані повноважень для виконання вимоги виконавчого листа, оскільки посада головного лікаря не передбачена чинним законодавством, а питання поновлення на посаду керівника підприємства не входить до компетенції комунального некомерційного підприємства, а належить до виключної компетенції засновника - Роздільнянської районної ради Одеської області. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні заяви (а.с. 97-164).

16 грудня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Роздільнянської районної ради Одеської області на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 року (а.с 167)

16 грудня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального закладу "Роздільнянська центральна районна лікарня" на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 року (а.с 168).

17 грудня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) справо призначено до розгляду.

28.01.2020 року Роздільнянська районна рада Одеської області подала відзив, яким підтримала апеляційну скаргу КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» (а.с. 172-174).

06.02.2020 року Роздільнянська районна державна адміністрація подала відзив на апеляційні скарги, в якому також просила скасувати оскаржувану ухвалу (а.с. 182-184).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09 квітня 2020 року № 914/0/15-20 суддю ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді - Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.04.2020 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні апелянти скаргу підтримали. В судовому засіданні оголошувалась перерва. Щодо останнього судового засідання, розгляд якого було призначено на 05.11.2020 року, то учасники провадження про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання за допомогою відеоконференцзв`язку або про розгляд справи за їх відсутністю не подавали. Явка до апеляційного суду не обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи відсутні (ст. 8, ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позиція апеляційного суду по справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що з моменту винесення рішення суду та до теперішнього часу рішення суду від 12.12.2016 року в частині поновлення на роботі не виконано та заявник ОСОБА_1 на відповідній посаді не поновлений.

Діючим законодавством передбачений порядок узгодження з районною радою питання тільки про прийняття та звільнення з посади та тільки керівника підприємства. За рішенням суду вже поновлено дію контракту, тому дія контракту є діючою та триваючою та подальшого узгодження та його підписання не потребує, оскільки діючим законодавством вказане не передбачено. Під час судового розгляду було з`ясовано, що після реорганізації підприємства посада головного лікаря не віднесена до керівних.

Рішення суду в частині поновлення заявника на роботі не виконано майже 3 роки, воно підлягало виконанню двома відповідачами - Роздільнянською районною радою та лікарнею; при цьому рішення суду повинно бути виконано шляхом допуску особи до роботи і внесені до трудової книжки відповідного запису за місцем роботи, яким є лікарня, яка має відділ кадрів та де зберігалася трудова книжка заявника до звільнення.

Виключно до повноважень Генерального директора підприємства належить питання щодо прийняття на роботу працівників, які не є керівниками. Видача нового виконавчого листа є дією адміністративних органів і суду в порядку, визначеному ч. 5 ст. 431 ЦПК України, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, а тому суд вирішив задовольнити заяву та видати виконавчий лист.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційних скарг, вважає за необхідне зазначити наступне.

За обставинами даної справи рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу було задоволено. Вказаним рішенням суду було:

- визнано незаконним та скасовано рішення сесії Роздільнянської районної ради Одеської області № 186 - VII від 23 вересня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня»;

- ОСОБА_1 поновлено на посаді головного лікаря Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» з 23.09.2016 р.

- Поновлено дію контракту від 14 червня 2016 року укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією та головним лікарем КЗ « Роздільнянська ЦРЛ» ОСОБА_1 з 23.09.2016 року.

- Стягнуто з Комунального Закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.09.2016р. по 12.12.2016 р. у сумі 28 016, 24 грн. (двадцять вісім тисяч шістнадцять) грн. 24 коп.

- Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 10 506 (десять тисяч п`ятсот шість) грн. 09 коп (а.с. 109-116).

Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.07.2017 року, а також постановою КЦС ВС від 21.11.2019 року та набрало законної сили.

Позивач отримав два виконавчі листи в справі. Перший - щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 10 506, 09 грн, виданий 01.06.2017 року. Боржник - КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» (а.с. 3).

26.09.2019 року виконавець направив стягувачу повідомлення, в якому зазначив, що виконавчий лист від 01.06.2017 року повертається стягувачу без прийняття до виконання в зв`язку з тим, що в частині стягнення середнього заробітку виконавчий лист був виконаний, а в частині поновлення на посаді лист виконати неможливо, оскільки відсутні необхідні відомості для фактичного виконання. Крім того, на вказаному виконавчому листі наявна відмітка від 29.07.2019 року про повернення на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) (а.с. 2).

Другий виконавчий лист - щодо поновлення позивача на посаді головного лікаря, поновлення дії контракту. В частині поновлення на посаді було допущено негайне виконання рішення суду. Виконавчий лист виданий 28.12.2018 року. Боржник - Роздільнянська районна державна адміністрація (а.с. 33). Разом з тим, як вбачається з ЄДРСР Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області (суддя Іванова О.В.) від 11.06.2019 року вирішено виправити описку, допущену у виконавчому листі № 511/2365/16-ц від 28.12.2018 року, виданому Роздільнянським районним судом Одеської області про примусове виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року по цивільній справі 511/2365/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зазначивши вірно боржника - Роздільнянську районну раду Одеської області (Одеська область, Роздільнянський район, м. Роздільна, вул. Незалежності, 9, ). Вказана ухвала була залишена без змін Одеського апеляційного суду від 26.12.2019 року.

Як зазначив суд першої інстанції, вказаний виконавчий лист 13.11.2019 року повернутий на адресу суду без виконання на підставі п. 11 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та постанови головного держвиконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 30.10.2019 року.

Відповідно до постанови державного виконавця від 30.10.2019 року в ході примусового виконання виконавчого документу у зв`язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документу, до боржника були застосовані штрафні санкції на підставі постанов від 12.03.2019 року та 22.04.2019 року. У зв`язку з тим, що боржником вимоги виконавчого документу не виконано, 28.10.2019 року державним виконавцем направлено до ГУНП в Одеській області повідомлення про вчинення злочину, у зв`язку з чим державний виконавець закінчив виконавче провадження, а виконавчий документ повернув до суду, що його видав (а.с. 33).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону уразі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

За ч. 3 ст. 39 Закону у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За обставинами даної справи є два відповідача - Роздільнянська районна рада Одеської області та Комунальний заклад «Роздільнянська центральна районна лікарня». Резолютивна частина рішення чітко не визначає хто з вказаних відповідачів в якій частині виконує рішення.

В справі було видано два виконавчих листи з виконання рішення від 12.12.2016 року: 01.06.2017 року - боржник КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» та 28.12.2018 року - з врахуванням внесених виправлень, боржник Роздільнянська районна рада Одеської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон) уразі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Аналогічне положення міститься в ч. 5 ст. 431 ЦПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з моменту ухвалення рішення від 12.12.2016 року та до теперішнього часу, тобто більш ніж 3 роки, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі не виконано.

Комунальний заклад «Роздільнянська центральна районна лікарня» перетворено шляхом реорганізації в комунальне некомерційне підприємство спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна лікарня» (надалі КНП СВТГРР або підприємство) та замість посади головного лікаря введена посада керівника підприємства - Генерального директора, що підтверджується відповідними Рішенням Роздільнянської районної ради від 14.09.2018 року № 767-VП та № 887- VП від 22.12.2018 року, статутом підприємства, примірною структурою та граничною чисельністю працівників.

Згідно п.п. 7.1 та 7.2 Статуту підприємства управління підприємством здійснює Роздільнянська районна рада, а поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює керівник підприємства - Генеральний директор, який призначається на посаду та звільняється з неї за рішенням Роздільнянської районної ради відповідно до порядку, визначеного чинним законодавством, на конкурсній основі шляхом укладання з ним контракту.

У відповідності до п.п. 1.1. та 1.2. Посадової інструкції Генерального директора підприємства, останній належить до професійної групи «Керівники», призначається та звільняється з посади розпорядженням голови Роздільнянської районної ради за висновком профільної постійної комісії районної ради, прийняття до підприємства проводиться після надання рішення сесії районної ради. Згідно Контракту з керівником КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» та його функціональних обов`язків до повноважень Генерального директора віднесено вирішення питань прийняття на посаду та звільнення працівників підприємства.

Відповідно до статуту КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» підприємство є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня». Засновником, власником та органом управління майном підприємства є територіальні громади Роздільнянського району в особі Роздільнянської районної ради (п.п., п.п. 1.1., 1.2. Статуту). Фактично підприємство наділене повною компетенцією з управління підприємством з поточних питань, окрім виключної компетенції засновника. Засновник наділений контролюючими функціями. До повноважень керівника підприємства (Генерального директора) віднесено вирішення питань прийняття на посаду та звільнення працівників підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю рішення в сфері трудових відносин, в тому числі вирішення питань щодо поновлення працівників на роботі з дотриманням встановленої законодавством процедури. Для вирішення питань, які прямо не відносяться до компетенції підприємства, останнє має право звертатися до засновника за роз`ясненнями або з метою вирішення відповідних питань. В зв`язку з наведеним відповідні доводи апеляційної скарги КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» відхиляються апеляційним судом.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до чч. 2-4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляд (рішення ЄСПЛ в справі Шмалько проти України).

Крім того як зауважив ЄСПЛ в справі Ю.М. Іванов проти України право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок («Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції ( «Бурдов проти Росії»).

В контексті наведеного, виконання судового рішення є обов`язковою стадією судового розгляду та, відповідно, права на судовий захист, гарантованого статтею 6 Конвенції. Особа, яка звернулась до суду, повинна отримати належну сатисфакцію, інакше сутність права на судовий захист нівелюється. Ігнорування цієї стадії означає нехтування гарантіями, встановленими національними та міжнародними нормативно-правовими актами, що не може залишатися непоміченим та потребує реагування з боку державних органів, наділених відповідною компетенцією.

Недосконалість формальних процедур не повинна бути причиною невиконання судового рішення, яким були захищені порушені права та законні інтереси особи. В тому випадку, якщо існують перешкоди виконання судового рішення, сторона в справі має право звернутися до суду за врегулюванням спірного питання.

Суд, на якого законом покладається функція контролю за виконанням судового рішення, розглядаючи заяви, за зверненням сторін в справі на стадії виконання, повинен вирішувати питання по суті заявлених вимог з врахуванням обставин та категорії справи, ходу виконання судового рішення, в тому числі характеру поведінки стягувача та боржника та інших обставин, які мають значення для справи. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, при вирішенні питання також повинен дотримуватися балансу інтересів сторін задля виконання завдань та дотримання основних засад судочинства.

Як було вище зазначено, рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року було зобов`язано відповідача - Роздільнянську районну раду та КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» поновити позивача на посаді. Разом з тим, вказане рішення виконується протягом більш ніж трьох років. При цьому, один з відповідачів - Роздільнянська районна рада ухиляється від виконання судового рішення, що було зафіксовано виконавцем та про що повідомлено правоохоронні органи.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року було поновлено дію контракту від 14 червня 2016 року укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією та головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» ОСОБА_1 з 23.09.2016 року, що фактично входить до юридичного складу трудових правовідносин.

Отже, враховуючи вище наведене в сукупності, зважаючи на категорію та обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення заяви про видачу нового виконавчого листа та відхиляє відповідні доводи апелянтів.

Щодо інших доводів апеляційних скарг. Посилання апелянта Роздільнянської районної ради щодо повернення виконавчого листа, виданого 01.06.2017 року в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі відхиляються апеляційним судом, оскільки виконавчий лист був виконаний лише в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, а в частині про поновлення на посаді виконаний не був, про що було зазначено державним виконавцем в повідомленні від 26.09.2019 року (а.с. 2). Щодо посилань апелянта на те, що в рішенні суду від 12.12.2016 року не зазначено кому зі сторін необхідно виконати рішення апеляційний суд звертає увагу на те, що уразі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення (ч. 5 ст. 431 ЦПК України). При цьому апелянт посилається на безпідставність застосування вказаного положення судом першої інстанції, однак не наводить жодних обґрунтувань вказаного.

Апелянт КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» посилається на положення процесуального законодавства щодо видачі дублікату виконавчого листа, при цьому зазначає про безпідставність дій суду першої інстанції. Однак, за обставинами даної справи суд вирішував питання про видання нового виконавчого листа, після повернення до суду виконавцем виконавчого листа в зв`язку з невиконанням боржником рішення. Питання щодо видачі дублікату виконавчого листа суд не вирішував.

Таким чином, враховуючи вище наведене в сукупності, оскільки доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та не спростували висновків суду першої інстанції, а виконання судового рішення є невід`ємною частиною права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Роздільнянської районної ради Одеської області та КНП СВТГРР «Роздільнянська центральна районна лікарня» - залишити без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 року про видачу виконавчого листа - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

06.11.2020 року м. Одеса