Провадження № 2/752/6305/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.09.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря Медведєвої К.І.,

провівши у спрощеному провадженні розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони із ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, обов`язки у родині, виховання дітей. Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, мають роздільний бюджет. Шлюб існує формально, а кожен з членів подружжя проживає окремо. Позивачка не вбачає жодних шляхів для відновлення сімейного життя та має намір після розлучення створити нову сім`ю.

29.07.2020 на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 25.09.2020.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних матеріалів.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін та/або їх представників після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 1434 та видано свідоцтво про одруження НОМЕР_1 .

24 лютого 2003 року від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

В силу положень ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Приписами ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивачка та відповідач проживають окремо, не пов`язані спільним побутом, мають роздільний бюджет. Шлюб існує формально.

Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначена сім`я існує формально, наступне перебування позивача та відповідача у шлюбі не відповідатиме інтересам кожного з них, а отже шлюб між сторонами може бути розірвано.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1434, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот) гривень 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя