Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Гурової Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №221/5768/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

02.09.2020 року позивач звернулась до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору міни нерухомого майна від 28.07.2011 року. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області від 13.08.2020р., в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, ОСОБА_2 не проживає в будинку з липня 2019р. (більше одного року) у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації до своєї доньки, про що складено акт обстеження на факт не проживання від 11 серпня 2020року. Крім цього, відповідач не здійснює плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, вказані витрати несу я в повному обсязі. Особистих речей відповідача у зазначеному будинку немає. Отримання рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, необхідне для зняття відповідача з реєстрації, оскільки кількість зареєстрованих осіб впливає на розмір оплати за комунальні послуги та оформлення субсидії.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.ст. 280-281ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору міни нерухомого майна посвідченого 28.07.2011 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).

Згідно акту обстеження на факт не проживання ОСОБА_2 від 11.08.2020 року складеного у складі депутата селищної ради Царьова В.М., сусіда ОСОБА_5 вбачається, що в результаті обстеження встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає по вищевказаному адресу з 29.07.2019 року (а.с. 16).

Згідно довідки про склад сім`ї №2209 від 13.08.2020 року виданої виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району, Донецької області, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: дружина - ОСОБА_3 , 1969 року народження, донька - ОСОБА_4 , 2014 року народження, мати - ОСОБА_2 , 1952 року народження (а.с. 7).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав №31789764 від 25.10.2011 року виданого комунальним підприємством «Волноваське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрував право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до ст. ст.316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. ст. 319, 321ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно дост.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частина 2 статті 405 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Отже, відповідачі втратили право користування житлом в зазначеному будинку, оскільки не проживають в ньому без поважних причин понад один рік. Реєстрація відповідачів у будинку та їх фактичне не проживання позбавляє позивача можливості продажу будинку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 405 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 76-81,141,258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Писанець