Провадження № 2/752/3448/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.09.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Медведєвої К.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу 5710 гривень 56 копійок витрат, що понесені ним у зв`язку зі сплатою страхового відшкодування, а також судових витрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.03.2017 по вул.В.Гетьмана, 36 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.04.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в зв`язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату власнику автомобіля «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2 на загальну суму 5160 гривень 56 копійок, а також понесло витрати на послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу в сумі 550 гривень.

На підставі положень ст.ст.38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в загальній сумі 8148 гривень 48 копійок та судові витрати у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.02.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи призначено на 07.05.2020, установлено сторонам строки для подачі заяв по суті та для вчинення процесуальних дій.

В установлений строк відзив на позовну заяву не надійшов.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін та/або їх представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2017 по вул.В.Гетьмана, 36 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 26.04.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, про призвело до описаної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 03.03.2017, не підлягає доказуванню.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2 .

З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, звернувся до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування, подавши відповідну заяву від 11.07.2017.

МТСБУ сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «Хонда» відшкодування в розмірі 5160 гривень 56 копійок, що підтверджується платіжним дорученням від 03.05.2018 №904316.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи виплата страхового відшкодування відбулася на підставі наказу МТСБУ від 02.05.2018 №4042, довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 17.04.2018 №1 та звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1837/17 від 20.07.2017, складеного кваліфікованим суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Експертно-асистуюча компанія "Фаворит". Згідно з вказаним звітом вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда» у результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, визначалася з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Також судом встановлено, що МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків за послуги аварійного комісара (експерта) в сумі 550 гривень (рахунок на оплату приєднано до позовної заяви, а.с.29).

Статтею ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.22 Правил дорожнього руху України).

Як закріплено у ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована жодним страховиком. Також у відповідача був відсутній договір міжнародного страхування «Зелена картка».

У ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (5160 гривень 56 копійок та 550 гривень), є обґрунтованими і підлягають задоволенню у сумі 5710 гривень 56 копійок .

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м.Київ, вул.Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код 21647131) витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 5710 (п`ять тисяч сімсот десять) гривень 56 копійок та судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривня.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя