Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1985/20
Провадження № 2/273/370/20
16 листопада 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,
У серпні 2020 року до Баранівського районного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.
Позивач зазначає, що вона має спільного сина з відповідачем - ОСОБА_2 , який досяг повноліття. На даний час син навчається на денній формі навчання в Державному навчальному закладі «Центр професійнотехнічної освіти м. Житомир». Не зважаючи на те, що син навчається за державний бюджет, позивач щомісячно витрачає 4000 грн на його додаткове утримання.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, а тому, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.
У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 7).
ОСОБА_3 навчається в Центрі професійно-технічної освіти м. Житомира на неповному державному утриманні. Термін навчання становить з 01.09.2019 по 24.02.2021 (а.с. 8).
Отже, виходячи з характеру спірних правовідносин, суд, визначає норми матеріального права, які підлягають застосуванню.
Так, якщо повнолітня дочка чи син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років (в даному випадку до 18 січня 2018 року) за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане положення вбачається у змісті ч. 1ст. 199 Сімейного кодексу України.
Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до частини 2статті 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно ч. 1ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, що відповідає приписам п. 20Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, при цьому відповідач жодним належним та допустимим доказом не довів суду того факту, що він не працює та не може надавати таку допомогу з цих, чи будь-яких інших причин.
З огляду на викладене, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Крім того, керуючись ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідачів на користь позивача 840.80 грн.
Керуючись ст.ст.76-81,89,141,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 11 вересня 2020 року до закінчення ним навчання, тобто до 24 лютого 2021 року, але не довше чим до досягнення сином ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Є.А. Новицький