Справа № 689/2113/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.11.2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючий - суддя Соловйов А.В.

присяжні Чорна Н.Д., Кушнір Е.А.

за участю секретаря судового засідання Цмикайло Т.В.

прокурорів Лежніна І.О., Ананьєвої І.В.

представника психіатричного закладу Качинської В.Т.

особи, щодо якої подано заяву ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою представника психіатричного закладу - Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Представник психіатричного закладу - КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару.

Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у ОСОБА_1 діагностовано біполярний афективний розлад поточний епізод манії з психотичними симптомами. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію пацієнта.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заперечили проти госпіталізації до психіатричного закладу. ОСОБА_3 вважає свій психічний стан задовільним. Представник вважає недовееними підстави для примусової госпіталізації.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 99 рішення ЄСПЛ від 17.04.2014 р. у справі «Анатолій Руденко проти України» (заява№50264/08), п. 73 рішення ЄСПЛ від 05.06.2014 р. у справі «Акопян проти України» (заява №12317/06), згідно з практикою Суду особа не може бути позбавлена волі як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. вищезазначене рішення у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. the Netherlands), п. 39; рішення у справі «Варбанов проти Болгарії» (Varbanov v. Bulgaria), заява № 31365/96, п. 45, ЄСПЛ 2000-Х, та рішення у справі «Штукатуров проти Росії» (Shtukaturov v. Russia), п. 114). Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що 06.11.2020 р. ОСОБА_1 був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 06.11.2020 р. встановила наявність у нього біполярного афективного розладу поточного епізоду манії з психотичними симптомами, та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих .

У суду відсутні підстави не приймати до уваги висновки лікарів-психіатрів. Зазначеним спростовуються посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього психічного захворювання. Окірм того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_1 останній час змінився у поведінці, що відмічається у тривожності, напруженості, галюцинаціях, скаржиться на поганий сон, відчуває тривогу і ляк , висловлює маячні ідеї переслідування.

Згоди на госпіталізацію ОСОБА_1 не надає.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Отже, виходячи із змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, крім наявності в неї тяжкого психічного розладу, є вчинення нею чи виявлення нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність такою особою самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Представник КНП "ХОЗЗНПД" ХОР у заяві посилається на те, що внаслідок захворювання особа становить небезпеку для себе та оточуючих. Водночас, наявність зазначених обставин в судовому засіданні не довеена. Так, представник КНП "ХОЗЗНПД" ХОР визнав, що за час перебування в медичному закладі пацієнт не висловлював суїцидальних думок, не виявляв агресії до оточуючих, не відмовлявся від прийому їжі. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що спостерігали прояви неадекватної поведінки, збудженості ОСОБА_1 , але водночас не спостерігали проявів його агресії відносно оточуючих. Свідок ОСОБА_4 свої опасіння обгрунтовувала самим фактом неадекватної поведінки ОСОБА_1 , який вважав, що його переслідують.

Таким чином, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, викладені в заяві представника КНП "ХОЗЗНПД" ХОР про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу саме у примусовому порядку, а тому у задоволенні заяви небхідно відмовити.

На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.11.2020 року.

Головуючий-суддя Соловйов А.В.

Присяжні Чорна Н.Д.

Кушнір Е.А.