Справа № 526/685/20
Провадження № 2/526/335/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л. І.

з участю секретаря Синепол С. А.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, Лютенська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

у с т а н о в и в :

до суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 провизнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

У позовній заяві позивач вказує, що він є власником житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з його сином ОСОБА_4 . Шлюб було зареєстровано 22 лютого 2011 року Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Через декілька років після одруження, рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 526/2255/15ц шлюб було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

У будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані його колишня невістка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за місцем реєстрації вони фактично не проживають, їхніх особистих речей у його помешканні немає. Факт їхньої відсутності за місцем реєстрації підтверджується актами обстеження житла.

Покинувши місце своєї реєстрації відповідач ОСОБА_2 не вжила дій по зняттю з реєстрації. Йому відомо, що ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а її син ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Також йому відомо, що відповідач вийшла заміж і проживає з чоловіком. На його неодноразові усні прохання знятися з реєстрації в його житловому будинку відповідач ОСОБА_2 не реагує.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Лютенської сільської ради направив заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 22 лютого 2011 року у Лютенській сільській раді Гадяцького району Полтавської області.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.10.2019 № 01-08/831, у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за місцем реєстрації не проживають.

Факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації, понад один рік, доведено позивачем долученими до справи доказами, а саме актами депутатського обстеження від 04.09.2019, 15.10.2019, 16.11.2019, 16.12.2019, 15.01.2020, 14.02.2020, в яких містяться висновки щодо відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 , починаючи з лютого 2019 року.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.

Як роз`яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням.

Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 більше одного року не проживають у будинку, належному на праві власності позивачу ОСОБА_1 , у добровільному порядку відмовляються знятися з реєстрації, чим обмежують права позивача у вільному користуванні та розпорядженні своїм житловим приміщенням.

Відповідно до п. п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.05.2020 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за подання до Гадяцького районного суду Полтавської області позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, на підставі ухвали суду, сума судових витрат у розмірі 840,80 грн, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, Лютенська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. на користь держави, пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, адреса: вул. Лесі Українки, 2, м. Гадяч Полтавської області.

Третя особа Лютенська сільська рада, адреса: вул. Дружби, 64, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області.

Головуючий Л. І. Тищенко