КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4107/20
Провадження № 2/552/1337/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка » ( далі ПрАТ «СК «Уніка») про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю дочки, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки посилаючись на те, що 02 жовтня 2019 року близько 16 год. на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинула його дочка ОСОБА_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків позивачу завдана моральна шкода . 27.01.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 13 437 грн. 06 коп. з утриманням податку 19,5 % ПДФО та 1,5% військового збору, чим порушив права позивача. Страхове відшкодування є доходом , який не підлягає оподаткуванню згідно ст.165 Податкового кодексу України. Просива стягнути з відповідача на його користь 3 254 грн. 94 коп. недоплаченої суми страхового відшкодування та 1 500 грн. витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач ПрАТ «СК «Уніка» відзив на позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 27 січня 2020 року позивач направив відповідачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду , а саме , що 02 жовтня 2019 року о 16 год. на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» , поблизу м. Лубни, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки Мерседес днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107, днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , після чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , з послідуючим зіткненням з автомобілем Мерседес днз НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події. В цей же день надав заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідач своїм листом від 17 березня 2020року повідомив позивача по нарахування 16 692 грн. моральної шкоди, з якої буде утримано податки відповідно до податкового законодавства України.

17 березня 2020 року на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти стразового відшкодування в розмірі 13 437 грн. 06 коп.

Таким чином, різниця між нарахованою та виплаченою сумою складає 3 254 грн. 94 коп.

Згідно пункту 22.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п 27.3 ст. 27 вищевказаного Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Таким чином, податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року, справа № 180/683/13-ц, від 18 липня 2018 року, справа № 359/10023/16-ц.

Згідно з підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування.

Відповідно до підпункту «в» підпункту 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 ПК України До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування, а під час страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - сума страхових (регламентних) виплат, страхових відшкодувань, що здійснюються Моторним (транспортним) страховим бюро України відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), що визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати;

Порядок застосування пп. 165.1.27 п. 165.1 ст. 165 Кодексу визначається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (пп. 165.1.28 п. 165.1 ст. 165 Кодексу).

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 24.12.2010 N 997 затверджено Порядок застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28 п. 165.1 ст. 165 розділу IV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довірчого управління (далі - Порядок).

Пунктом 3 Порядку передбачено умови, за яких сума страхового відшкодування, отримана платником податку від страховика-резидента при страхуванні цивільної відповідальності, визначена пп. 165.1.27 п. 165.1 ст. 165 розділу IV Кодексу, не включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку ( Індивідуальна податкова консультація, Державна фіскальна служба України, від 25 січня 2019, № 266/П/99-99-13-02-03-14/ІПК "Щодо оподаткування окремого виду доходу").

Згідно із пунктом 3 Розділу ІІ Порядку при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 розділу IV Кодексу.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування у сумі 16 692 грн., суду не надано обґрунтованих заперечень відповідача, що дана сума виходить за межі розміру ліміту страхових сум.

Приймаючи до уваги вищевикладене , відповідачем проведена виплата страхового відшкодування не у повному обсязі і застосування до неї оподаткування з ПДФО і військового збору не відповідає положенням підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України, підпункту «в» підпункту 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 ПК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України , з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також , при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Приймаючи до уваги докази надані позивачем на підтвердженя зазначених витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 500 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка » на користь ОСОБА_1 3 254 грн. 94 коп. недоплаченої суми стразового відшкодування, 1 500 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 4 754 грн. 94 коп.( чотири тисячі сімсот п`ятдесят чотири гривні 94 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка » на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка » , місце знаходження м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ідентифікаційний код в .

Головуючий Ж.В.Кузіна