Єдиний унікальний номер 725/3399/19
Номер провадження 2/725/468/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`яненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом та просила витребувати у відповідача транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Натомість, 07.10.2020 року адвокат Кравчук Д.В., який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з клопотанням про прийняття відмови позивача ОСОБА_3 від вказаного позову та закриття провадження у справі.

Вказане клопотання свого представника позивач ОСОБА_3 особисто підтримала в судовому засіданні та просила задовольнити.

За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Крім того, представник відповідача, адвокат Максимчук А.В., звернулась до суду з заявою про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом даного спору, зокрема розрахунку виконаних робіт з надання правничої допомоги, відповідно до якого відповідач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.

Вважає, що такі витрати підлягають компенсації шляхом їх стягнення з позивача на користь відповідача та в судовому засіданні просила вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.ст. 142 ЦПК України.

Заперечуючи проти таких вимог представника відповідача позивач ОСОБА_3 подала заперечення в яких зазначала, що на момент її звернення з даним позовом до суду вона вважала спірний транспортний засіб своєю особистою приватною власністю відповідно до обставин, які були встановленні рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.12.2018 року, яке залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.03.2019 року. В подальшому, постановою Верховного суду від 12.02.2020 вказані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовані і визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного транспортного засобу. У зв`язку з наведеним, у липні 2020 року вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності особи на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності та в рамках судового розгляду вказаного спору ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.09.2020 року затверджено мирову угоду за умовами якої відповідач отримав від неї грошову компенсацію своєї частки, втратив будь-які майнові права на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, червоного кольору, 1991 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 та передав їй вказаний транспортний засіб. Таким чином, вважає, що в даному випадку відповідач фактично задовольнив її позовні вимоги у справі про витребування майна з чужого незаконного володіння, а тому вона відмовляється від даного позову та звернулась до суду з заявою про закриття провадження у справі. Враховуючи наведене, вважає, що її дії на момент звернення до суду з даним позовом були обґрунтованими з огляду на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.12.2018 року, яке залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.03.2019 року, а тому відсутні підстави ля компенсації судових витрат, які поніс відповідач в порядку ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Натомість, вважає, що в даному випадку слід стягнути ї відповідача на її користь витрати на правову допомогу відповідно до положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України, оскільки її відмова від даного позову зумовлена тим, що відповідач задовольнив її вимоги після пред`явлення даного позову, передавши спірний автомобіль у її власність, у зв`язку з чим звернулась до суду з відповідною заявою про стягнення витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та її представник доводи викладені у запереченні підтримали та просили задовольнити заяву ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правову допомогу, а в задоволенні аналогічної заяви відповідача, в інтересах якого дії представник, відмовити.

Суд, заслухавши думку позивача та представників сторін з приводу заявлених ними клопотань про відшкодування витрат на правову допомогу, вважає, що такі клопотання задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що першою заявою по суті спору, яка подана відповідачем був відзив датований 09.08.2019 року разом з яким не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи конкретні обставини справи, керуючись ч. 2 ст. 134 ЦПК України, суд вважає, що не подання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в даному випадку є підставою для відмови у стягненні витрат на правову допомогу з позивача на його користь відповідно до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

В свою чергу не підлягає також задоволенню заява позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.

Так, ч. 3 ст. 142 ЦПК України передбачає відшкодуванням відповідачем відповідних витрат позивачу у тому випадку, коли він самостійно задовольнив вимоги позивача після пред`явлення позову.

Натомість, за наслідками судового розгляду даного спору встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом позивач просила витребувати у відповідача спірний автомобіль, посилаючись на вимоги ст. 387 ЦК України , вважаючи себе власником зазначеного транспортного засобу, посилаючись на обставини встановлені рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.12.2018 року, яке залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.03.2019 року. Натомість, в процесі судового розгляду даного спору обставини на які вона посилалась в обґрунтування своїх вимог змінились внаслідок скасування Верховним судом 12.02.2020 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.12.2018 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 05.03.2019 року. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з іншим позовом в рамках судового розгляду якого сторонами укладено мирову угоду у справі №725/3076/20 про припинення права власності особи на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, яка визнана ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.09.2020 року відповідно до якої сторони домовились про те, що ОСОБА_4 зобов`язується передати ОСОБА_3 спірний транспортний засіб, а ОСОБА_3 зобов`язується виплатити йому грошову компенсацію, як договірної вартості його частки у спільному майні подружжя автомобіля, у сумі 27706 грн. 62 коп.. Виконання сторонами умов вказаної мирової угоди підтверджується копією розписки від 21.09.2020 року.

Таким чином, в даному випадку відсутні підстави вважати, що відповідач в повній мірі задовольнив вимоги позивача за даним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки сторони вирішили спір щодо вказаного транспортного засобу в рамках іншого судового спору внаслідок взаємних уступок, визнавши, що спірний автомобіль належить до спільної сумісної власності подружжя та врегулювавши питання його поділу шляхом виплати грошової компенсації його частки відповідачу та передачу транспортного засобу у власність позивачу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 134, 142, 255, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

В задоволенні клопотань ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого та п. 15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Повний тексту ухвали виготовлений 04.11.2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна