КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9481/2020 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з

розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули у порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного

суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року

в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши

доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2014 року в розмірі 10165,11 грн. - тіло кредиту, а також 746,85 грн. судового збору.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пенею, та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 20 лютого 2014 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 058, 04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві-анкеті (а.с.7).

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована заборгованість - 26 146, 26 грн., з яких: 10 165, 11 грн. - заборгованість за кредитом; 8 533, 71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 7 447, 44 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять підтвердження того, що саме додані до позовної заяви Витяг з Умов були надані відповідачу для ознайомлення при укладені кредитного договору, а тому, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, а тому в місцевого суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо сплати процентів, комісії та неустойки (штрафу та пені).

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості, АТ КБ "ПриватБанк" посилався на положення Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20 лютого 2014 року №б/н з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №SAMDN1896 від 15 серпня 2008 року, яка була укладена з ОСОБА_1 .

Відповідно до пп. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 вказаної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт сторонами було узгоджено зменшити за кредитним договором від 15 серпня 2008 року заборгованість, яка виникла у період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 2643, 04 грн., комісію на 00, 00 грн., штраф на 2643, 00 грн. Визначено, що заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2008 року становить 15 990, 04 грн., а останньою датою погашення заборгованості за кредитом є 29 лютого 2016 року (а.с. 8).

Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 15 058, 04 грн. на строк 24 місяці з 20 лютого 2014 року по 29 лютого 2016 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості у вказаній заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 753, 50 грн. для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Останнє погашення заборгованості повинно бути здійснено не пізніше 29 лютого 2016 року.

Згідно п. 2.2. Генеральної угоди при порушені позичальником строків погашення заборгованості позичальник сплачує штраф у розмірі 2643, 04 грн.

Таким чином, сторонами погоджено умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати штрафу за порушення виконання зобов'язань.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8 533, 71 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 7447, 44 грн.

Генеральною угодою від 20 лютого 2014 року про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №SAMDN1896 від 15 серпня 2008 року, яка підписана сторонами, не визначено розміру та порядку нарахування та сплати пені і комісії.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що нарахування таких платежів визначено Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку.

Разом з тим, відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17) зазначено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. Анкета-заява позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. А тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (штрафу, пені) за порушення термінів виконання договірних зобов'язань.

Зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

А отже, у суду відсутні підстави вважати, що сторонами були погоджені умови щодо сплати пені та комісії.

Штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором є порушенням вимог ст. 61 Конституції України.

Отже, враховуючи зазначене, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року в частині відмови у стягнення процентів за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позову АТ КБ "ПриватБанк".

З урахуванням зазначеного вище, оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні пені та комісії слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, рішення суду підлягає також скасуванню в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Пропорційно до задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню 1 373, 50 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 060, 25 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 3433, 75 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 20 лютого 2014 року по процентах за користування кредитом у розмірі 8 533 (вісім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 71 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 1 373 (одна тисяча триста сімдесят три) гривні 50 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 060 (дві тисячі шістдесят) гривень 25 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 3433 (три тисячі чотириста тридцять три) гривні 75 коп. судового збору.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :