КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/12238/19

04 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Желепи О.В.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» та відповідача ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача: суму основного боргу 84 427,55 грн.; індекс інфляції в розмірі 23 039,53 грн., 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 5 695,82 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та користується наданими йому житлово-комунальними послугами.

04.06.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» було укладено договір про надання послуг з утримання та управління будинку та прибудинковою територією № ВГ 20 Б-27. Відповідач порушує умови укладеного договору, частково сплачуючи за надані по договору житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим станом на 01.05.2019 року виникла заборгованості в сумі 84 427,55 грн. Вказану суму боргу відповідач має сплатити з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

З огляду на зазначене, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» суму основного боргу у розмірі 84 427,55 грн., індекс інфляції в розмірі 23 039,53 грн., 3% річних в розмірі 6 695,82 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 червня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» суми основного боргу в розмірі 55 107,79 грн., індексу інфляції в розмірі 23 039,53 грн., 3% річних в розмірі 5 695,82 грн. скасувати, застосувати наслідки спливу позовної давності щодо вимог про стягнення вартості послуг, наданих до травня 2016 року, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 29 319,76 грн., в задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а відтак помилковим визнанням встановленими обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вказував на те, що частина заявлених позивачем позовних вимог, заявлені з пропуском строку позовної давності, зокрема за вимогами щодо оплати послуг, наданих до травня 2016 року. Заява про застосування строку позовної давності була викладена в заяві про перегляд заочного рішення, проте судом вона залишена без будь-якої правової оцінки. В межах позовної давності, у період з травня 2016 року по квітень 2019 року, вартість витрат на утримання будинку та прибудинкової території, нарахованих позивачем становить 27 483,76 грн.

Стверджував, що вартість послуг з утримання в під`їздах консьєржів за період з травня 2016 року по квітень 2019 року, включно, становить лише 1 836,00 грн., решта нарахувань щодо вказаної послуги, впродовж вказаного періоду: 2 370,00 грн. є безпідставними, а вимоги про стягнення заборгованості за період до травня 2016 року такими, що заявлені зі спливом позовної давності, про застосування якої відповідач заявляв у суді першої інстанції.

Посилався на те, що позовна заява не містить жодного обґрунтування та доказу щодо нарахувань за опалення, електроенергію та інші нарахування, а величини наведені у розрахунку нарахувань житлово-комунальних послуг, не дають можливості перевірити обґрунтованість вказаних нарахувань та встановити, яким чином вказані нарахування були здійснені.

ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вважає, що оскільки позивач надає відповідачу послуги постійно (не припиняючи та не перериваючи) квитанції надаються відповідачу щомісячно з новим (іншим розміром) заборгованості, строк позовної давності судом, в три роки, не може бути застосованим. На думку позивача, оскільки заборгованість щомісяця збільшується, можна вважати, що перебіг позовної давності у позивача починається від дня, коли позивач довідався, що виставлена ним квитанція відповідачем не була оплачена. Щодо нарахування за електричну енергію, то позивач зазначив, що на підставі наданих ПрАТ ДТЕК «Київські електромережі» даних, по всіх квартирах, які не подавали показники електричних лічильників позивачу, та не сплачували за електроенергію, позивачем було здійснено нарахування за електричну енергію, в тому числі і відповідачу. При цьому, звертав увагу суду, що саме з моменту відкриття особового рахунку та опломбування лічильника в квартирі, відповідач почав сплачувати за спожиту електричну енергію постачальнику ПрАТ ДТЕК «Київські електромережі», до того часу відповідач повинен був сплачувати за використану електроенергію позивачу. Щодо інших нарахувань, зазначених у розрахунку, то позивач вказав, в березні 2018 року відповідачем було випадково сплачено 775,34 грн. за надані комунальні послуги, в травні 2018 року відповідач звернувся до позивача з заявою, в якій просив вважати сплачену суму як оплату за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим 24.05.2018 року позивачем було видано наказ, відповідно до якого, бухгалтерією позивача було здійснено коригування розрахунку нарахувань за житлово-комунальні послуги. В грудні 2018 року, 21599 грн. відповідачу було нараховано як відшкодування робіт з ремонту ліфта, оскільки закупка обладнання для ремонту ліфтів, не включено до тарифу на утримання будинку та прибудинкової території. Щодо вимог по сплаті за опалення, то позивач зазначив, що розрахунок підтверджується розрахунками до рахунку на сплату комунальних послуг за опалювальні періоди, на підтвердження чого надав більш детальний розрахунок.

20 жовтня 2020 року до Київського апеляційного суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Житло Сервіс» та відповідача ОСОБА_1 подано спільну заяву про затвердження судом укладеної між сторонами мирової угоди, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , 02.09.2020 року, сплатив на користь ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» за житлово-комунальні послуги, надані у період з травня 2016 року по квітень 2019 року - 29 416 гривень76 копійок, тому сторони дійшли згоди укласти мирову угоду на наступних умовах:

1. ОСОБА_1 , додатково до зазначеної вище суми сплатить Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс»:

27 884 гривні72 копійки заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг;

2 500 гривень 00 копійок інфляційних нарахувань,

та відшкодує Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс», понесені останнім витрати по сплаті судового збору у сумі: 1921 гривня 00 копійок.

Загальна суму вказаних вище грошових зобов`язань, що мають бути виконані відповідачем на користь позивача відповідно до умов цієї Мирової угоди становить: 32 305 гривень 72 копійки.

2. Вказані вище грошові зобов`язання мають бути виконані відповідачем шляхом сплати на розрахунковий рахунок позивача:

16 305 гривень 72 копійки впродовж одного місяця від дня затвердження цієї Мирової угоди Судом;

16 000 гривень 00 копійки не пізніше закінчення другого місяця від дня затвердження цієї Мирової угоди Судом;

3. Сторони домовились, що з моменту належного виконання Відповідачем умов даної Мирової угоди, Позивач не матиме до нього жодних інших майнових претензій, пов`язаних з простроченням строків оплати вартості житлово-комунальних послуг, наданих у період по квітень 2019 року, включно, зокрема але не виключно: не підлягатимуть відшкодуванню будь-які інші збитки Позивача, завдані вказаним простроченням Відповідача, незалежно від того знав чи не знав Позивач про такі збитки на дату укладення цієї Мирової угоди, не підлягатимуть нарахуванню та стягненню інші суми грошової відповідальності згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, та застосуванню будь-які інші види відповідальності за порушення зазначеного вище грошового зобов`язання Відповідачем.

4. Будь-які інші судові витрати, окрім обумовлених в п. 1 цієї Мирової угоди, понесені Сторонами у зв`язку з розглядом справи № 752/12238/19 відшкодуванню не підлягають.

5. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення, підписання та затвердження цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов, не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

6. Сторони стверджують, що ця Мирова угода не суперечить їх інтересам та не порушує їх прав.

7. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови Мирової угоди та наслідки її укладання, їм роз`яснені і зрозумілі. Позивачу та Відповідачам зрозумілі наслідки передбачені ст. 207, 208, 255, 373 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частин 1, 2 статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі.

Колегія суддів, дослідивши умови мирової угоди, вважає, що вона укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, стосується прав та обов`язків сторін, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі, які їм зрозумілі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що мирову угоду, укладену між сторонами, слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 207, 268, 373, 374 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Спільну заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» та відповідача ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди - задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю (місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул.. Митрополити Василя Липківського, 45, ) та відповідачем ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на наступних умовах:

1. ОСОБА_1 сплатить Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс»:

27 884 гривні72 копійки заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг;

2 500 гривень 00 копійок інфляційних нарахувань,

та відшкодує Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс», понесені останнім витрати по сплаті судового збору у сумі: 1921 гривня 00 копійок.

Загальна суму вказаних вище грошових зобов`язань, що мають бути виконані відповідачем на користь позивача відповідно до умов цієї Мирової угоди становить: 32 305 гривень 72 копійки.

2. Вказані вище грошові зобов`язання мають бути виконані відповідачем шляхом сплати на розрахунковий рахунок позивача:

16 305 гривень 72 копійки впродовж одного місяця від дня затвердження цієї Мирової угоди судом;

16 000 гривень 00 копійки не пізніше закінчення другого місяця від дня затвердження цієї Мирової угоди судом;

3. Сторони домовились, що з моменту належного виконання Відповідачем умов даної Мирової угоди, Позивач не матиме до нього жодних інших майнових претензій, пов`язаних з простроченням строків оплати вартості житлово-комунальних послуг, наданих у період по квітень 2019 року, включно, зокрема але не виключно: не підлягатимуть відшкодуванню будь-які інші збитки Позивача, завдані вказаним простроченням Відповідача, незалежно від того знав чи не знав Позивач про такі збитки на дату укладення цієї Мирової угоди, не підлягатимуть нарахуванню та стягненню інші суми грошової відповідальності згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, та застосуванню будь-які інші види відповідальності за порушення зазначеного вище грошового зобов`язання Відповідачем.

4. Будь-які інші судові витрати, окрім обумовлених в п. 1 цієї Мирової угоди, понесені Сторонами у зв`язку з розглядом справи № 752/12238/19 відшкодуванню не підлягають.

5. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення, підписання та затвердження цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов, не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

6. Сторони стверджують, що ця Мирова угода не суперечить їх інтересам та не порушує їх прав.

7. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови Мирової угоди та наслідки її укладання, їм роз`яснені і зрозумілі. Позивачу та Відповідачам зрозумілі наслідки передбачені ст. 207, 208, 255, 373 ЦПК України.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул.. Митрополити Василя Липківського, 45, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2020 року.

Головуючий: Судді: