Справа № 640/9171/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Мордухович К.Г.,

за участі представника позивача адвоката Краснікової Л.С.

представника відповідача адвоката Булах-Кобець Н.Ю.,

третьої особи

ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської муніципальної страхової компанії (61068, м.Харків, вул.Плеханівська, 63, ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 представник ОСОБА_2 адвокат Краснікова Л.С. звернувся з позовом до суду, вимоги якого уточнила в процесі розгляду справи, в якому просить стягнути стягнути з Харківської муніципальної страхової компанії на користь позивача 51540 грн.85 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, а також витрати пов`язані з наданням юридичних послуг у сумі 3000 грн. та витрати, пов`язані з оплатою судового збору, на підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188, 1190 ЦК України.

Ухвалою судді від 15.05.2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

29.07.2019 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.

19.08.2019 до суду надійшов відзив ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», в якій проти позову заперечує в повному обсязі та вказує, що позивачем та третьою особою, що був учасником ДТП в порушення вимог закону не було повідомлено ПрАТ «ХМСК» про страховий випадок, автомобіль було відремонтовано на час огляду, що унеможливлює встановлення розміру страхового відшкодування та є підставою відмови у виплаті страхового відшкодування.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.11.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено в судове засідання до розгляду по суті.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30 грудня 2018 року о 17.00год. в м. Харкові, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем BMW 535і, д/н НОМЕР_1 по вул.Академіка Павлова, 319 у м.Харкові, при виїзді на нерегульоване перехрестя з паркувального майданчика не надав перевагу в русі автомобілю TOYOTA COROLA д.н. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 , під керуванням Хо Конг В`єт, коли він рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2019.

Внаслідок даної ДТП автомобіль Лє Тхі Ну зазнав технічні пошкодження. На ремонт було витрачено 51540 грн.85 коп.

На момент ДТП відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у страховій компанії «Харківська муніципальна страхова компанія» поліс АМ6101670, але страхових відшкодувань вказана компанія позивачу досі не здійснила. ОСОБА_4 як особа, що винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні позивачу матеріальної шкоди ніяких грошей не сплатив.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні з обставинами, наведеними в позові погоджувався, просив позов задовольнити та пояснив, що автомобіль було відремонтовано одразу після ДТП до звернення до страхової компанії.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв щодо розгляду справи не подавав.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив на позов, пояснення сторін у справі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова по справі №640/513/19 від 11.02.2019, 30.12.2018 о 17:00 год в м.Харкові, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем BMW 535і, д.н. НОМЕР_1 по вул.Академіка Павлова, 319 при виїзді на нерегульоване перехрестя з паркувального майданчику не надав перевагу у русі т.з. TOYOTA COROLLA д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.(а.с.13) ОСОБА_8 визнано винним в порушенні ПДР.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Посилання позивача у позові щодо вчинення ОСОБА_4 порушення ПДР України 30.12.2018 відповідачами не заперечується.

Також, судом встановлено, що відповідальність на дату ДТП, 30.12.2018 року водія ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «ХМСК» згідно полісу № АМ-6101670.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Позивач посилається на те, що цивільна відповідальність ОСОБА_4 застрахована в страховій компанії, до якої він звернувся, однак сума матеріальної шкоди позивачу не сплачена і йому відмовлено, оскільки автомобіль після ДТП до страхової компанії для огляду та оцінки пошкоджень не було надано, наразі відремонтовано, а чек про ремонт не надає можливості встановити які роботи та деталі було замінено внаслідок пошкодження у ДТП.

Дослідженими доказами встановлено, що31.05. 2019 до ПрАТ «ХМСК» з повідомленням про ДТП звернувся ОСОБА_3 , надав копію паспорту, копію картки фізичної особи - платника податків, копію посвідчення водія, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, схему ДТП, фіскальний чек від 28.01.19 р. та копію акта виконаних робіт від 29.01.19. Пізніше ним було надано заяву про виплату страхового відшкодування.

31.05.2019 ФОП ОСОБА_9 (оцінювач) оглянув транспортний засіб позивача, в результаті чого було встановлено, що будь-які пошкодження на автомобілі позивача відсутні, оскільки ТЗ було

відремонтовано.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.ЗЗ-1 ч.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» .страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Відповідно до ст.ст. 34.1, 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що не оспорюються позивачем, що з моменту ДТП (30.12.2018) та до 31.05.2019 ні позивач, ні треті особи до страховика із повідомленням про ДТП не зверталися, тому не сприяли страховикові у розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: не надали своєчасно для огляду належний позивачеві пошкоджений транспортний засіб, не повідомили страховика про всі відомі їм обставини; не надали для огляду наявні у водіїв документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, позивач не виконала вимоги ст.ЗЗ.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що унеможливило ПрАТ «ХМСК» здійснити розслідування страхового випадку, направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідач у відзиві стверджує, що у зв`язку з порушенням з боку позивача умов обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, це позбавило ПрАТ «ХМСК» провести виплату страхового відшкодування, а тому письмова відмова від 28.08.2019 р. правомірна.

Суд, дослідивши представлений позивачем Акт виконаних робіт №ТД-000870 від 28.01.2019 виданий ТОВ «Автоарт ЛТД» на суму 51540,85 грн. та рахунок на оплату цього акту на суму 36450,85 грн.(а.с.15-16) в якості доказів на підтвердження суми спричиненої шкоди розцінює їх критично та зазначає, що визначити самостійно розмір завданої шкоди або вартість відновлювального ремонту в судовому засіданні неможливо.. З переліку запчастин та робіт, що перераховані в акті виконаних робіт не вбачається які запчастини були пошкоджені, відремонтовані або замінені в результаті ДТП, а які були поточним ремонтом за замовленням позивача. Крім того, у квитанції №26932 від 28.01.2019 не можливо з`ясувати хто сплачував кошти.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до ст.ст.81, 83, 84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивачем, його представником висновок експерта щодо оцінки суми завданої їй шкоди в результаті ДТП 30.12.2018 за участі автомобіля позивача та ОСОБА_6 не надано, клопотань від учасників судового розгляду щодо призначення експертизи не надходило, а суд за своєї ініціативою позбавлений можливості в цивільному процесі призначати експертизу для встановлення даних обставин.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, при дослідженні матеріалів страхової справи щодо виплати страхового відшкодування внаслідок ДТП від 30.12.2018 дійшов висновку, про правомірність дій страхової компанії при відмові у виплаті страхового відшкодування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами протягом судового розгляду не доведено розміру заявленої до стягнення з відповідача шкоди внаслідок ДТП та погоджується твердженням представника відповідача щодо правомірності відмови страховика у виплаті страхового відшкодування на підставі ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України суд відмовляє в стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат: на правову допомогу та судовий збір.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської муніципальної страхової компанії (61068, м.Харків, вул.Плеханівська, 63, ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 51540,85 грн. та відшкодування витрат на правову допомогу 3000 грн., по оплаті судового збору відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: