465/8/19
2-з/465/127/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02.11.2020 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря Волкова Н.І.,

розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Годовицько - Басівської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області, Державного реєстратора Годовицько - Басівської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Годовицько - Басівської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області, Державного реєстратора Годовицько - Басівської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права.

02.11.2020 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; заборонити реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати рішення щодо вказаної квартири. Подана заява мотивована тмм, що у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Годовицько - Басівської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області, Державного реєстратора Годовицько - Басівської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права. Оскільки, АТ КБ "Приватбанк", набувши у власність від ОСОБА_1 квартиру за оспорюваним рішенням від 09.09.2016 року, в силу приписів ч.1 ст.316, ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України має право та можливість навіть впродовж проведення судового розгляду у суді 1-ї інстанції та до набрання чинності судовим рішенням по суті такого позову, безперешкодно відчужити дану квартиру третім особам.

З метою забезпечення позивачу остаточності виіршення ініційованого ним спору, направленого на повернення у його власність квартири, яка набута відповідачем у власність поза волею позивача, усунення ризиків відчуження банком квартири, яка є предметом спору, до завершення вирішення судом такого спору, виникає необхідність у зверненні до суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивач не обґрунтував підстав для забезпечення позову та не надав суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза можливого невиконання рішення суду та АТ КБ "Приватбанк" вчиняються дії спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 , а невжиття таких заходів в подальшому призведе до неможливості забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

З наведених міркувань та керуючись ст. 149, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Марків Ю.С.