Справа № 236/2490/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю: секретаря - Олійник С.М.,

заявника- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, заінтересована особа - Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 1-5).

Ухвалою судді від 07.08.2020 справу призначено до судового розгляду (а.с.36-37).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила встановити факт її проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з травня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті спадкодавця. Додатково пояснила, що померла ОСОБА_2 є її рідною тіткою та яку у травні 2014 року вона забрала до себе в житловий будинок по АДРЕСА_1 , де заявник зареєстрована та фактично мешкає, оскільки остання залишилася сама без підтримки рідних. Крім того, в той час в Донецькій області загострилася політична та соціальна обстановка у зв`язку із тимчасовим захопленням влади незаконними збройними формуваннями. Залишати ОСОБА_2 на одинці стало небезпечно та ще і враховуючи, що вона хворіла на цукровий діабет. З цього часу вони стали проживати з нею однією сім`єю до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищезазначеною адресою. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Заявник до теперішнього часу працює на ст. Лиман РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», а ОСОБА_2 отримувала пенсію. В 2017 році стан здоров`я ОСОБА_2 став погіршуватися - заявник займалася її лікуванням та доглядом, що підтверджується актом органу місцевого самоврядування від 28.07.2020 та показами свідків в судовому засіданні.

Заінтересована особа - Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області - представник, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду(а.с.45-46).

Свідки - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердили обставини зазначені в заяві та додатково пояснили, що вони є сусідами заявниці; в період часу з травня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто, по день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , заявник спільно з тіткою проживали за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання внаслідок похилого віку та поганого стану здоров`я потребувала сторонньої допомоги з догляду за нею. Заявник супроводжувала її під час проходження медичного лікування, підтримувала матеріально, вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. За станом здоров`я ОСОБА_2 , тривалий період часу до дня смерті страждала на тяжкі захворювання, потребувала обов`язкової сторонньої допомоги та постійний стабільний догляд. При цьому під час лікування, окрім медичного персоналу нею опікувалася заявник, як її племінниця.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області, померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.01.2020, актовий запис № 85(а.с. 28).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з житлової квартири АДРЕСА_2 :

1/3 частка якої належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці від 02.03.1998, за реєстровим № 5410, зареєстрованого 21.05.1998 Слов`янським ДКП «БТІ» за реєстровим № 2646(а.с.17).

Інші 2/3 частки зазначеної квартири належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , сину ОСОБА_2 (а.с.14,22):

1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці від 02.03.1998, за реєстровим № 5410, зареєстрованого 21.05.1998 Слов`янським ДКП «БТІ» за реєстровим № 2646(а.с.17), та 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 08.04.2008 державним нотаріусом Краснолиманської ДНК за реєстровим № 2073, зареєстрованого 19.06.2008 КП «БТІ» м. Слов`янська, за реєстровим № 2646(а.с.17),

у спадщину які ОСОБА_2 прийняла в установленому порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію спадкової справи № 24046211 від 24.06.2010, виданого Краснолиманською ДНК(а.с.23).

Згідно повідомлення Лиманської нотаріальної контори від 02.10.2020(а.с.71), після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про прийняття або про відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

На теперішній час заявник бажає прийняти спадщину після померлої ОСОБА_2 , але юридично оформити таку не може, оскільки не підтверджений факт її постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 28.02.1996 Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 13.06.1978, актовий запис № 193, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.13).

Копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 від 06.02.1958, актовий запис №5, підтверджується, що батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.11).

ОСОБА_11 , 1925 року народження, 06.02.1958 уклала шлюб з ОСОБА_10 , 1912 року народження, актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 12.03.1958(а.с.77) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 03.10.2020, № витягу 4(а.с.70).

ОСОБА_11 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , в с. Смільник, Н-Устрицького району, Дрогобичської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 26.07.1956, запис поновлено) (а.с.77), та є матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується повним витягом № 0 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданий 06.10.2020 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на підставі актового запису № 3286 від 04.07.1951, складеного Райбюро ЗАГС Нижньо-Устрицького району Дрогобицької області (а.с.81-83).

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 28.05.1988, актовий запис № 103 (а.с.15).

Таким чином, заявник ОСОБА_1 є рідною племінницею померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_14 (а.с.18), який є чоловіком ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені обставини визнаються учасниками справи і підтверджуються наданими заявником та витребувані судом письмовими доказами, внаслідок чого у суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК суд вважає їх доведеними.

В період часу з травня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник стала фактично проживати зі своєю тіткою ОСОБА_2 , оскільки остання внаслідок похилого віку та поганого стану здоров`я потребувала сторонньої допомоги з догляду за нею та у веденні домашнього господарства, яка здійснювала постійний догляд за ОСОБА_2 , супроводжувала її під час проходження медичного лікування, підтримував матеріально. За станом здоров`я ОСОБА_2 , тривалий період часу до дня смерті страждала на тяжкі захворювання, потребувала обов`язкової сторонньої допомоги та постійного стабільного догляду.

Зазначені обставини підтверджуються відповідним актом, складеними 28.07.2020 головою вуличного комітету (а.с.32) та наданими безпосередньо у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які є сусідами заявника (а.с.31-32), а відтак очевидцями обставин її повсякденного життя разом з померлою.

У свою чергу будь-яких доказів, які б підтвердили неналежне виконання заявником свого обов`язку по утриманню померлої тітки, суду не надано.

За таких обставин заявник вважає, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги за законом, не відмовляється від прийняття спадщини і бажає одержати право на спадкування, внаслідок чого звернулася до суду з зазначеною заявою.

Надаючи оцінку доводам учасників справи та обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст.3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявник щонайменш з травня 2014 року фактично спільно проживала зі своєю тіткою ОСОБА_2 , була пов`язана з нею спільним побутом, внаслідок чого вони мали взаємні права та обов`язки. Зазначене обумовлюється тими обставинами, що за станом здоров`я ОСОБА_2 потребувала сторонньої допомоги як з особистого догляду так і з ведення домогосподарства, і саме заявник задовольняла зазначені потреби.

Всі заслухані судом свідки, які є сусідами заявника, а відтак очевидцями обставин повсякденного її життя, беззаперечно підтвердили постійну участь заявника у веденні спільного господарства з померлою та фактичне постійне її проживання з померлою. Отже регулярний характер дій заявника з приводу забезпечення повсякденного побуту померлої свідчить про наявність у цих осіб спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків та фактичне спільне проживання.

Отже, заявником належним чином доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між нею та померлою ОСОБА_2 , спосіб організації життєдіяльності та наявність родинного зв`язку заснованого на свояцтві свідчать, що заявник і ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю протягом періоду часу не менше п`яти років до моменту смерті останньої.

Щодо місця проживання померлої ОСОБА_2 за адресою завника слід зауважити, що згідно ч.6 ст.29 ЦК фізична особа може мати кілька місць проживання. В контексті спірних правовідносин та обставин даної справи визначальне значення мають обставини організації життєдіяльності ОСОБА_2 та заявника, які відповідають умовам спільного проживання однією сім`єю як родичів, та тривалість таких стосунків, що є достатньою правовою підставою для віднесення заявника до категорії спадкоємців четвертої черги. Будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини заявник не заявляла, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину і має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги.

Будь-яких інших осіб, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_2 та подали заяви про прийняття спадщини судом не встановлено.

Отже, факт проживання заявника ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 , однією сім*єю, протягом п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останньої є доведеним, а відтак заявник має право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Поведінка заявника та її ставлення до померлої тітки ОСОБА_2 свідчить про належне дотримання засад людського цивілізованого життя, нормального спілкування, гармонійної і гуманної життєдіяльності близьких людей, і фактично свідчить про виконання заявником обов`язків, які мають виконуватись родичами спадкодавця. За таких обставин вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є правомірними та обґрунтованими, а їх задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 25, 1264 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з травня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 09.11.2020.

Головуючий суддя -