Справа № 212/2303/20
30 жовтня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Ковтун Н.Г.,
секретаря судового засідання - Фартушної Є.К.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину яка навчається до 23 років за минулий час, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину яка навчається до 23 років за минулий час. 30 червня 2020 року надала уточнену позовну заяву, в якій просила суд зобов`язати ОСОБА_2 виплатити аліменти за період з 02 квітня 2015 року по 02 квітня 2020 року розміром ј частини всіх доходів. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначила, що її батьки не проживають разом. До її 18 річчя батько сплачував аліменти на її утримання, тобто до 2015 року. В 2019 році вона закінчила ступінь бакалавра КНЕУ. З 2019 року по сьогоднішній день вона навчається в магістратурі КНЕУ 02 квітня 2020 року їй виповнилося 23 роки, але з 18 років до 23 років вона не отримувала жодної допомоги від батька ОСОБА_2 . Вона не може працювати, оскільки має хворобу - бронхіальна астма. Вона навчається на контракті, за її навчання сплачує її мама, та вона проживає на кошти мами. Вона вважає, що батько може надавати їй допомогу, оскільки працює та має велику заробітну плату.
08 травня 2020 року провадження по справі було відкрито Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року справа була направлена до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 року справа була розподілена судді Ковтун Н.Г.
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву він не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.»

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову у задоволені позову за таких підстав.

Згідно наданої копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 425, встановлено, що батьками останньої зазначені: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 17).

На підставі постанови жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.1999 року , з ОСОБА_2 було стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто - Холдинг проти України», а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала на те, що протягом всього часу після досягнення повноліття вона навчається, відповідач не надав матеріальної допомоги в добровільному порядку, у зв`язку з чим вона просить стягнути з нього аліменти за минулий час з 02 квітня 2015 року по 02 квітня 2020 року.

Надаючи оцінку таким доводам ОСОБА_1 та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до абз. 2 п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як слідує зі ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.

Частиною 4 статті 15 СК України встановлено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Спір у справі виник стосовно неналежного виконання ОСОБА_2 обов`язку по утриманню дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Аналізом ч.2 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, встановлених законом. Позивач повинен надати суду докази: а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Таким чином, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вживав заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подавав позов про стягнення аліментів) з особистих мотивів. Не можна відмовитися від права на одержання аліментів, однак його можна не здійснювати. В цьому полягає право розпорядницької ініціативи сторін у відносинах з утримання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не надала обґрунтованих доказів щодо вживання з її сторони заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_2 на утримання її утримання.

Так, відповідно до ст. 19 ЦК України, особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Крім того, суд зауважує, що ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача, спрямованих на повне або часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою свого дійсного розміру заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язку по утриманню. Натомість позивач не надала суду доказів того, що, відповідач ОСОБА_2 свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язку по утриманню.

Позаяк, жодних вимог про стягнення аліментів на її утримання до досягнення нею 23-річного віку позивач не пред`являла та до суду не зверталася.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 за власним бажанням не здійснювала право на одержання аліментів, а відповідач не створював до цього перешкод, аліменти за минулий час не можуть бути стягнені.

З огляду на викладене суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час за їх недоведеністю.

Враховуючи ухвалення рішення на користь відповідача, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат. Оскільки в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнена, тому його слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 263, 264-265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину яка навчається до 23 років за минулий час - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складання.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Ковтун