Єдиний унікальний номер: 378/775/20
Провадження № 2-др/378/8/20
"09" листопада 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.
за участю секретаря: Мельник Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду смт. Ставище Київської області заяву представника позивача - Марущака Ярослава Вікторовича про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Рішенням Ставищенського районного суду від 28 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову допомогу на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 трьохрічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 06 серпня 2020 року.

29 жовтня 2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 - Марущака Я.В. надійшло клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн..

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача направив до суду заяву про розгляд вказаної клопотання без його участі та без участі позивача (а.с. 111).

У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши клопотання про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч.2. 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Рішенням Ставищенського районного суду від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено(а.с. 101).

Адвокат Марущак Я.В. представляв інтереси позивача ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року (а.с. 23-24), ордера (а.с. 51), брав участь у судових засіданнях 16.09.2020 року та 28.10.2020 року.

Відповідно до копій акту прийому - передачі послуг від 28 жовтня 2020 року (а.с. 108) та квитанції від 28.10.2020 року (а.с. 109) позивач сплатила адвокату Марущаку Я.В. 6000 грн. за послуги по правничій допомозі, а саме: вивчення документів, подання адвокатських запитів, підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів складає 2000 грн., підготовка відповіді на відзив 1000 грн. та участь у судових засіданнях 16.09.2020 року та 28.10.2020 року 3000 грн. (1500+ 1500).

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вивчення документів, подання адвокатських запитів, підготовки позовної заяви та клопотання про витребування доказів, участь в судовому засіданні та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 6000 грн..

Крім того, під час ухвалення рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду даної справи, то судовий збір слід стягнути з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - Марущака Ярослава Вікторовича задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко