Справа № 536/1664/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обґрунтував позовну заяву тим, що його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому у шлюбі, який 16 серпня 2004 року розірваний.

Після розірвання шлюбу батьки перестали проживати однією сім`єю і він залишився проживати разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 в будинку, що належить дідові ОСОБА_4 .

Позивачем вказано, що на даний час він навчається на IV курсі Вищого професійного училища №7 м. Кременчука Полтавської області за спеціальністю «Прикладна механіка» і не перебуває на державному забезпеченні.

Батько до досягнення ним повноліття, сплачував його матері аліменти на утримання. По досягненню ним повноліття виплати припинені.

ОСОБА_1 вказав, що на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на придбання підручників, папок та інших канцелярських приладів для навчання, а також одягу, витрати на транспорт, повсякденні витрати. Після досягнення ним повноліття батько не заперечує допомагати фінансово, але згоден тільки на підставі рішення суду.

Його мати ОСОБА_3 , на даний час офіційно не працевлаштована, не має постійного доходу, перебуває на обліку як шукаюча роботу, не має постійного доходу.

Як студент Вищого навчального закладу отримує стипендію, яка у вересні 2019 року склала 490 грн. Позивач вказав, що інколи отримує премію, яка у вересні 2019 року склала 255 грн, таким чином його дохід значно менший від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на час звернення до суду складає 2007 грн.

Враховуючи вказане та те що його батько є працездатною особою, працює на ПП «АЛМАЗ-М», має постійний регулярний дохід, має на утриманні малолітнього сина 13 років, вважає, що, відповідач, може цілком приймати участь у його утриманні до досягнення 23 років або до закінчення навчання.

На підставі вищевикладеного просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чечелево Полтавської області, що зареєстрований і проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер. НОМЕР_2 аліментна час мого навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення 23-річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 1500 грн.

10.04.2020 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву простягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання, в якому вказав наступне.

Ознайомившись з вимогами та підставами позовної заяви, керуючись статтею 178 ЦПК України ОСОБА_2 визнав заявлену Позивачем позовну вимогу щодо обов`язку батьків утримувати повнолітнього сина який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, проте відповідач заперечує проти заявленого позивачем розміру аліментів та періоду їх утримання з наступних підстав:

- в позовній заяві позивач зазначає, що він навчається на IV курсі Вищого професійного училища № 7 м. Кременчука Полтавської області за спеціальністю «Прикладна механіка». Позивач отримує дохід від стипендії та періодичних премій значно менший від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, мати позивача ОСОБА_3 на даний час офіційно не працевлаштована, перебуває на обліку як шукаюча роботу. Не має постійного доходу, тому розмір аліментів в сумі 1500 грн. буде саме тою сумою, що зможе слугувати матеріальною допомогою від батька.

З даними доводами позивача, відповідач категорично не погоджується, оскільки

По-перше, положення СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, а тому брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, а тому посилання позивача на довідку Кременчуцького МЗЦ від 11.11.2019 року вих. № 4250, що його матір перебуває на обліку як шукаюча роботу, не є безумовною підставою для перекладання всієї відповідальності за утримання повнолітнього сина на період навчання на батька.

Зазначений письмовий доказ не доводить факту погіршення майнового стану матері. При цьому, в позовній заяві відсутні відомості, що матір ОСОБА_3 має статус безробітної, а тому має змогу працевлаштуватись.

нматеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують^ навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

По-друге, відповідач зазначив, що працює в ПП «Алмаз-М» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. Згідно довідки ПП «Алмаз-М» № 106 від 06.04.2020 року його дохід за березень 2020 року склав 5530,14 грн., з якого утриманий суму податків у розмірі 1078,38 грн. При цьому, на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Малолітній син навчається у 8 класі і також потребує необхідного матеріального забезпечення, а заявлений позивачем розмір аліментів 1500 грн. не відповідає принципам розумності та справедливості по відношенню до його другої дитини.

Відповідач вважає, що обов`язок щодо надання утримання неповнолітній дитині є безумовним, на відміну від обов`язку надання утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, що здійснюється за умови можливості платника надавати таку допомогу.

По-третє, позивач в прохальній частині заяви просить здійснити утримання з відповідача аліментів на час навчання, щомісячно до досягнення 23 річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому додав довідку ВПУ № 7 м. Кременчука Полтавської області № 291 від 07.10.2019 року, в я кій зазначається, що навчання позивача триває до 30.06.2021 року.

Згідно чинного законодавства встановлено, що право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Інших відомостей про продовження навчання у вищих навчальних закладах після закінчення ВПУ № 7 м. Кременчука полтавської області позивачем в позовній заяві не зазначено.

Таким чином, Відповідач вважає, що утримання аліментів необхідно проводити до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2021 року, так як право на утримання припиняється у разі закінчення навчання, яке наступить раніше ніж позивач досягне 23-річного віку.

Проте, це не позбавляє права позивача звернутися до суду повторно або врегулювати з відповідачем в досудовому порядку питання щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у разі продовження ним навчання.

По-четверте, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 1500 грн. ОСОБА_2 зазначив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати- на; /; професійну правничу допомогу (п. 1 ч.2 ст. 133 ЦПК України).

Позивачем в додатках до позовної заяви зазначено, що він додає угоду б/н від

13.11.2019 року для суду, укладену між ним та адвокатом; розрахунок гонорару

адвоката від 20.11.2019 року; квитанцію б/н від 20.11.2019 року для суду; ордер на надання правової допомоги від 20.11.2019 року для суду.

Із отриманого відповідачем примірника позовної заяви та доданих до неї документів відсутні наступні додатки: угода б/н від 13.11.2019 року, ордер на надання правової допомоги від 20.11.2019 року, тому відсутність у його примірнику вищевказаних документів не дає можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Крім того, у доданому до позовної заяви розрахунку гонорару за надання правової допомоги маються невідповідності, по перше з ким саме укладена угода б/н від 13.11.2019 року та погоджений розмір гонорару, адже в розрахунку зазначається, що правова допомога надається ОСОБА_1 на підставі зазначеної угоди, погодження гонорару адвоката у розмірі 1500,00 грн. встановлюється за домовленістю - з ОСОБА_5 ; по-друге відносно розміру сплати гонорару адвоката в розрахунку*Ц зазначено: «гонорар у сумі 1500 (п`ятсот) гривень сплатив 20.11.2019 року ОСОБА_1 , гонорар в сумі 700 (сімсот) гривень отримала 20.11.2019 року адвокат Бокатюк Ю.В.» А квитанція б/н від 20.11.2019 року додається до позовної заяви у розмірі 15 грн. Таким чином стає незрозумілим в якому розмірі понесені витрати пов`язані .4р наданням правової допомоги.

Таким чином, Відповідач вважає, що витрати на надання правової допомоги документально не підтверджені.

На підставі вищевикладеного, просив суд:

- відмовити у стягненні з нього на користь ОСОБА_1 , аліменти на час навчання в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення 23- річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- відмовити у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 1500,00 грн.;

- прийняти рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 , аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року;

- витребувати від позивача довідку про його доходи за період з жовтня 2019 року по березень 2020 року;

- витребувати від позивача надати відомості щодо перебування мати ОСОБА_3 на обліку у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості станом на квітень 2020 року.

27.05.2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якій вказав наступне.

По-перше, позивач вважає, що відповідач не вірно розцінює мотиви звернення до суду, при цьому посилаючись на положення СК України. Саме нормами СК України передбачена обов`язкова участь обох батьків в утриманні своїх повнолітніх дітей які продовжують навчатись.

Так, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц та від 05 грудня 2018 року, № 701/699/16-ц акцентовано увагу на тому що витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, встановленому Сімейним кодексом України.

Позивачем вказано, що його мати, навіть перебуваючи на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості як шукаюча роботу, працювала неофіційно та отримувала дохід для того, щоб утримувати його і ще двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

При цьому, відповідач після закінчення стягнення аліментів до його повноліття самоусунувся від надання будь-якої допомоги під час навчання.

За змістом ст. 200 СК України та відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Позивач зазначив, що з 02.12.2019 року його мати офіційно працевлаштована до КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» на посаді молодшої медсестри гінекологічного відділення.За квітень 2020 року вона отримала заробітну плату в розмірі 4971 грн.

Щодо заперечення відповідачем проти стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. позивач вказав що зі змісту ст. 200 СК України приписи якої кореспондуються із ст.182 СК України, відповідно до ч.2 - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того, а відповідно до ч. 3 даної статті розмір аліментів на дитину не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

ОСОБА_1 вважає, що розмір аліментів, які відповідач згоден сплачувати в сумі 1/6 частини від його доходу складає 921 грн.67 коп., що суперечить вищезазначеним правовим нормам законодавства. Окрім того, ст. 52 Конституції України визначає рівність дітей у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 грн., а для працездатних осіб у 2020 році складає 2102 грн.

Як зазначив відповідач, на його утриманні знаходиться також малолітній син ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи визначену Конституцією України рівність дітей у своїх правах, прожитковий мінімум, визначений законодавством в 2020 році, ч.2 ст.182 СК України ОСОБА_1 вважає, що при врахуванні мінімально встановленого законодавством розміру аліментів 50% розміру коштів на утримання малолітнього сина відповідача та розмір аліментів на його навчання цілком дозволяє відповідачу сплачувати аліменти на навчання в розмірі 1500 грн., оскільки не перевищують 50% його доходів.

Що стосується розрахунку понесених витрат за отриману правову допомогу, ОСОБА_1 пояснив наступне.

При виготовленні розрахунку була допущена технічна помилка, а тому просив суд долучити до матеріалів справи дійсний розрахунок понесених ним витрат за отриману правову допомогу адвоката Бокатюк Ю.В., що становлять 1500 грн. (ст.49 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, просив суд:

-позовні вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання в сумі 1500 грн, та понесених мною судових витрат на надання правової допомоги при зверненні до суду в сумі 1500 грн. - задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача - в судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача надав до суду заяву про слухання справи без її участі.

Суд, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому у шлюбі. Мають спільну дитину від шлюбу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане ВДРАЦС Кременчуцького РУЮ Полтавської області від 11.07.2006 року).

16.08.2004 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 18 серпня 2004 ВРАЦС Кременчуцького РУЮ Полтавської області серія НОМЕР_4 ).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 проживав разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до довідки про склад сім`ї від 24.10.2019р. вих,.№ 18-7441, копією довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 від 04.11.2019р. вих..№ 18-7145).

З 01.09.2019 року позивач навчається на IV курсі Вищого професійного училища №7 м. Кременчука Полтавської області за спеціальністю «Прикладна механіка» і не перебуває на державному забезпеченні, що підтверджується копією довідки Вищого професійного училища № 7 від 07.10.2019р. вих. № 291). Термін навчання до 30.06.2021 року.

Як студент Вищого навчального закладу отримує стипендію з преміями, які за період з 01.01.2019 року 31.12.2019 року склали 2394,83 грн., що підтверджується наявною довідкою в матеріалах справи.

Позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Статтею 199 СК України, встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлений у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;

працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень;

осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Позивач по справі є працездатною особою, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020» рік прожитковий мінімум для якого складає 2197 грн.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на час навчання в розмірі 1500 грн. Суд не може погодитися з таким твердженням з огляду на наступне.

З наданої відповідачем довідки з місця роботи вбачається, що середньомісячний дохід за місцем роботи на ПП «Алмаз-М» складає 4 918 грн., а прожитковий мінімум для ОСОБА_2 складає 2197 грн.

Також суд бере до уваги, що відповідач по справі має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається у 8 класі та потребує матеріального забезпечення, прожитковий мінімум для якого відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік становить - 2318 грн.

Тобто з вищевикладеного, суд вбачає, що щомісячне стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. є не співмірними з середньомісячним доходом відповідача, який має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи що відповідно до СК України, батьки рівні в своїх правах та обов`язках щодо дітей, розмір заробітної плати відповідача, наявність малолітньої дитини на утриманні суд дійшов висновку, що стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_1 на час навчання в розмірі 1/6 частини, з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно є достатніми на період навчання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, ст.ст. 185, 199, 200 СК Уккраїни, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 22 листопада 2019 року до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 гривні 40 копійок судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський