Справа № 523/9477/19
Провадження №2/523/592/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.06.2019р. звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 . Вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2016 року по справі №523/5406/17 відповідачка визнана такою, що втратила право користування жилою площею у вказаній квартирі, однак продовжує прожити в квартирі, виселятись не бажає.

Ухвалою судді Шепітко І.Г. від 24.06.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі.

У зв`язку відстороненням від здійснення правосуддя судді Суворовського районного суду м. Одеси Шепітка І.Г. у провадженні якого знаходилася вищевказана справа, та надходженням заяви ОСОБА_1 про повторний перерозподіл справи, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями автоматизованою системою документообігу.

Ухвалою суду від 08.11.2019р. позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви у зв`язку з необхідністю визначити чітко зміст своїх позовних вимог та зазначити їх обґрунтування, визначитись з колом учасників процесу.

16.12.2019р. до канцелярії суду адвокатом позивача ОСОБА_3 подано уточнену позовну заяву.

Ухвалою від 13.01.2020 р. справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла заява про підтримання вимог та заочний розгляд справи. Відповідач з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася, відзив на позов не надсилала, про причини неявки не повідомила.

Зі згоди позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі ордеру №1041 серії №3 від 16.10.1992 року на житлову площу у гуртожитку ОСОБА_4 мешкала в кв. АДРЕСА_2 , разом з чоловіком ОСОБА_5 , сином ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 (а.с.4)

Відповідач ОСОБА_2 - колишня жінка ОСОБА_6 , шлюб з яким був розірваний 17 серпня 2005 року(а.с.5).

09.02.2010р. між сином позивачки ОСОБА_6 та КП ЖКС «Південний» був укладений договір найму житла на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.6-8)

На підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2016 року у справі №523/5406/17 ОСОБА_2 визнана такою, що втратила право користування жилою площею в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.9)

Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи від 20.07.2018 року рішення суду виконано, відповідач знята з реєстраційного обліку (а.с.10).

На підставі розпорядження органу приватизації №290271 від 10.04.2019 року і свідоцтва №12-41686 від 10.04.2019 року про право власності на житло ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 104/1000 частини квартир за адресою АДРЕСА_5 має 104/1000 частин і складає 31,98 кв.м загальної площі (а.с.12)

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормою ст.319 ЦК власник володіє,користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення (ч.3 ст. 116 ЖК України).

Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач підлягає виселенню, оскільки вона втратила право на користування жилою площею у вищевказаній квартирі, і позивач заперечує проти її проживання.

Отже, вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки вона як співвласник квартири на власний розсуд розпоряджається своїм майном, тому може вимагати усунення перешкод в користуванні майном.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,76-81,89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284,354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 03.11.2020 р.

Суддя: