Справа № 456/4223/20
Провадження № 2-н/456/695/2020
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06 листопада 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою з ОСОБА_1 ,

встановив:

Стягувач подав до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою за період з 01.03.2011 по 10.10.2020з боржника ОСОБА_1 в сумі 371,86 грн. та судових витрат в сумі 210,20 грн.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суд доходить такого висновку.

Суд зазначає, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Саме у межах цього строку заявник може звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги.

Частина 1 ст. 124 ЦПК України визначає, що строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 5 частини 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою за період з 01.03.2011 по 10.10.2020, що знаходиться поза межами трирічного строку подання до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в заяві стягувач зазначив зареєстроване місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до отриманої судом 05.11.2020 з Відділу АДР ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області інформації, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Згідно з вимогами пункту 2 частини 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено місце проживання боржника.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а також з огляду на те, що заявник ставить вимогу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою за період з 01.03.2011 по 10.10.2020, однак до суду із заявою про видачу судового наказу з вказаною вимогою звернувся 21.10.2020, з чого вбачається, що трирічний строк, встановлений законом для пред`явлення заяви в суд за такою вимогою, пройшов, тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 163, 165, 167 ЦПК України,

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою в сумі 371,86 грн та судових витрат в сумі 210,20 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. М. Бораковський