Справа № 209/2364/20
Провадження № 2/209/990/20
РІШЕННЯ
Іменем України

13 жовтня 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участю секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши в залі судового засідання Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме - визнати за ним право на виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача подати до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 34,0 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій АТО та разом зі своєю сім`єю постійно проживає та зареєстрований в службовій квартирі АДРЕСА_1 . В зазначену квартиру він разом з сім`єю вселився на підставі службового ордера № 45 від 02 жовтня 2019 року, у зв`язку з проходженням військової служби. На даний момент він перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 . На квартирному обліку для отримання постійного житла перебував з 25 серпня 2004 року, в першочерговій квартирній черзі - з 13 березня 2017 року в військовій частині НОМЕР_1 . 16 липня 2020 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення, в якому він проживає разом зі своєю родиною та рішенням житлової комісії надано згоду на зняття статусу «службове» з вказаної квартири. Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2020 року за № 319АГД «Про оголошення протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2020 року» надано згоду, згідно наказу Міноборони України від 31 липня 2018 року № 380, для зняття статусу «службове» з житлового приміщення. Він звернувся до КЕВ м. Дніпра із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що на виконання розпорядження №19360/з від 12 грудня 2019 року заступника Міністра оборони України з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження. На даний момент він має календарну вислугу 23 роки на військовій службі, власного та постійного житла ні він, ні члени його сім`ї не мають. Вважає вказані дії відповідача такими, що прямо порушують його конституційні права.

13 серпня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

08 жовтня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначено, що ними не вчинялося протиправних дій стосовно позивача, оскільки вони діяли, керуючись окремим розпорядженням заступника Міністра оборони України від 12 грудня 2019 року № 19360/з. Тому не можна вважати відмовою в здійсненні виключення з числа службових зазначеного житла, оскільки вказане розпорядження є тимчасовим заходом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у наданому суду відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на квартирному обліку у м. Дніпро та військовій частині НОМЕР_1 з 13 липня 2017 року зі складом сім`ї дві особи як учасник бойових дій, що підтверджується копією довідки №428 від 06 серпня 2020 року (а.с. 23). ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України з 28 липня 1997 року, згідно витягу з послужного списку (а.с. 24). 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був наданий ордер на житлове приміщення № 45, яким позивачу разом з його родиною надано право на зайняття службового жилого жилою площею 34 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради №285 від 25 вересня 2019 року (а.с. 22).

16 липня 2020 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_1 разом з родиною 3 особи, та рішенням житлової комісії надано згоду на зняття статусу «службове» з вказаної квартири, що підтверджується копією витягу з протоколу № 20 та копією витягом з наказу №319 АГД від 17 липня 2020 року (а.с. 25, 26).

ОСОБА_1 звернувся до КЕВ м. Дніпро із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що згідно окремого доручення №19360/з від 12 грудня 2019 року заступника Міністра оборони України з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження (а.с. 27, 28).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 10 січня 2015 року (а.с. 21), та має право на першочергове забезпечення житловою площею, як це передбачено у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

За змістом ст. 118 ЖК Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція), регламентовано процедуру виключення житла з числа службового. Зокрема, п. 10 Розділу VII Інструкції визначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу понад 20 років, перебуває на квартирному обліку у АДРЕСА_2 з 13 березня 2017 року, але постійного житла до цього часу не отримав. Таким чином, не подаючи відповідне клопотання про виключення спірної квартири з числа службового житла, відповідач прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача подати до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла спірної квартири підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про задоволення позовних витмог, про зобов`язання відповідача визнати за позивачем право на виключення з числа службового житла спірної кватири, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню через відсутність предмету спору, оскільки з тексту відзиву на позовну заяву видно, що позивач визнає за позивачем таке право, а окреме доручення № 19360/з від 12 грудня 2019 року заступника Міністра оборони України, яким заборонено подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України, є тимчасовим заходом, який діє до окремого розпорядження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії про визнання незаконними результатів перевірки та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро подати до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 34,0 кв.м.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик