КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/6455/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів: Білич І.М., Музичко С.Г.

при секретарі - Перебитюку А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської в місті Києві державної адміністрації про звільнення від сплати аліментів, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Солом`янський районний суд міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в місті Києві про звільнення від сплати аліментів, стягнення коштів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі.

Після відкриття провадження, 24 січня 2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Федоренка М.В. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій посилаючись на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки. На момент звернення до суду з позовом донька проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, проте продовжує отримувати аліменти на утримання дитини.

Тому, на думку позивача, є необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 760/6689/19 від 06 грудня 2017 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення його заяви про забезпечення позову.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, учасники справи не скористалися та відзиву у встановлений судом строк не надали.

У судовому засідання в суді апеляційної інстанції, представник позивача - адвокат Рибачок О.О. апеляційну скарг підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Осадчий П.Ю., проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У ст. 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду, 06 грудня 2017 року видано виконавчий лист № 760/6689/17 та 18 грудня 2017 року старшим державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Саковичем С.Ю. відкрито виконавче провадження.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом про звільнення від сплати аліментів, повернення безпідставно стягнутих коштів, а також подав заяву про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, позивач просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 760/6689/19 від 06 грудня 2017 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено з тих підстав, що у разі задоволення вимог заявника щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 760/6689/19 від 06 грудня 2017 року фактично буде ухвалено рішення без розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції так як він ґрунтується на вимогах закону.

Твердження апелянта про те, що вказаний висновок суду першої інстанції помилковий, колегія суддів оцінює критично, оскільки, вони ґрунтуються на власному розумінні та трактуванні апелянтом закону.

Крім вказаного, в ч. 10 ст. 150 ЦПК України зазначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

При цьому, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено ряд підстав для зупинення виконавчих дій, зокрема статтями 34, 35, згідно яких повноваження щодо зупинення виконавчих дій віднесено виконавцю.

Приписами ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначено. що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Таким чином, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, Солом`янський районний суд міста Києва прийшов до правильного висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки, зупинення виконання рішення суду, що набрало законної сили не допускається.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову, її обґрунтування та додані до неї матеріали у їх сукупності, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вид пропонованого забезпечення позову, прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381,382,383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

С.Г. Музичко