Справа №491/336/20
УХВАЛА

10 листопада 2020 року м.Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20 липня 2020 року головуючим суддею по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

При цьому, 09 листопада 2020 року на електронну пошту Ананьївського районного суду Одеської області надійшла заява від представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Михальченко Ф.В. (а.с.84), повноваження якого підтверджуються копією доданої до заяви довіреністю №2966-К-Н-О від 30 липня 2020 року, про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог ст.257 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача Михальченко Ф.В. від 09 листопада 2020 року приходить до висновку про залишення без розгляду позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Встановлено, що 17 квітня 2020 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20 липня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачеві його процесуальні права передбачені ч.8 ст.178, ч.1 ст. 193, та ч.7 ст.279 ЦПК України.

Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 20 липня 2020 року на зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 було направлено рекомендованим відправленням за вихідним №491/336/20/4364/2020 копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами, яке відповідачка отримала 26 серпня 2020 року, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу…» (а.с.83).

З довідки про доставку електронного листа вбачається, що 20 липня 2020 року на електронну скриньку позивача було доставлено документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття провадження у справі» (а.с.80).

Як вбачається з матеріалів справи, що у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі від 20 липня 2020 року відповідачкою не було подано до суду відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Так, частиною 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства визначено: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Як зазначалось раніше, що 17 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

При цьому, 09 листопада 2020 року на електронну пошту суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю Михальченко Ф.В. про залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до вимог ст.257 ЦПК України (а.с.84-85).

Пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, те, що відповідно до положень ст.ст.3,13 ЦПК України право звернення до суду та його реалізація є беззаперечним правом позивача, яким він користується на власний розсуд, та відповідно до положення п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, заява представника позивача за довіреністю Михальченко Ф.В. від 09 листопада 2020 року, підлягає задоволенню та позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, має бути залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст.2, 13, 223, 247, 257, 258-261, 351-353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О. Желясков

Ухвала набула законної сили "_____"_________________20_____року.