Справа № 194/758/20
Провадження № 2/201/2690/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС», треті особи: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

22.07. 2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ПАРІС», треті особи: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М., Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1 - 2).

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу - Бєлою О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1019 від 11.05.2020р., за виконавчим провадженням № 62267188, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 23.07.2020р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (а.с. 41).

Ухвалою судді від 23.07.2020р. задоволене клопотання позивача та забезпечений позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу - Бєлою О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1019 від 11.05.2020р., за виконавчим провадженням № 62267188, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. (а.с. 42).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Крім того, зазначає, що нотаріус не зазначив на підставі якого документу проводить стягнення.

Враховуючи все вищевикладене, на переконання позивача, є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 1019, вчинений Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М. від 11.05.2020р. таким, що не підлягає виконанню.

08.09.2020р. від відповідача ТОВ «ФК «ПАРІС», яке отримало ухвалу про відкриття провадження, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 57 73), в якому представник ТОВ «ФК «ПАРІС» - адвокат Бабенко Ю.В. (діє на підставі довіреності від 09.06.2020р. а.с. 70) не погодився з позовною заявою, вважав її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вважав посилання позивача щодо необізнаності про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «ПАРІС» недостовірним, оскільки останній був проінформований шляхом надсилання СМС-повідомлення. До заявидоговору про надання банківських послуг позивачеві надавався розрахунок погашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису дотримані положення Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, виконавчий напис містить інформацію щодо дати вчинення - 11.05.2020р.;

інформацію про нотаріуса, що його вчинив; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Велика Васильківська, будинок 77а;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Запорізьке, Синельниковський р-н, Дніпропетровська обл., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (код 00178353);

строк, за який провадиться стягнення - з 04.11.2019р. по 05.03.2020р.;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення - тіло - 51282,05 грн.; 18,00 % річних (згідно умов кредитного договору) - 3967,70 грн., комісія - 7692,30 грн., пеня - 1170,00 грн. по 29.02.2020р.;

розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника - 250,00 грн.;

номер, під яким виконавчий напис зареєстровано - 1019;

дату набрання чинності виконавчим написом - з моменту вчинення, а відтак 11.05.2020р.;

строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 1 (один) рік;

підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою - виконавчий напис має підпис нотаріуса та відбиток печатки.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка, яка отримала відзив на позовну заяву 05.10.2020р. (а.с. 78-77), і якій в ухвалі про відкриття провадження було роз`яснене право на надання відповіді на відзив протягом 10-ти днів з дня отримання відзиву, правом на його надання станом на день розгляду справи не скористалася.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, суддя встановив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 02.10.2019р. між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №0041253 від 02.10.2019р. про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції AT «РВС Банк» на укладення договору комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та надано розрахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 11).

На підставі вказаного договору AT «РВС Банк» надав у користування ОСОБА_1 кредитні кошти, шляхом перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 коштів у розмірі 51282,05 грн.

05.03.2020р. між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансовою компанією «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 (а.с. 60 66).

До додатку № 1 до договору увійшли права вимоги до ОСОБА_1 що виникли на підставі Договору № 0041253 від 02.10.2019р. (а.с. 67).

Виконавчим написом від 11.05.2020р. за реєстровим № 1019 Приватного нотаріуса Вінницького МНО Бєлої О.М. стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 51 282,05 грн., в тому числі: 18,00 відсотків річних в розмірі 3967,70 грн., заборгованість за комісією 7692,30 грн., пені в розмірі 1170,00 грн., а також витрати пов`язанні із вчиненням виконавчого напису в розмірі 250,00 грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню 64 112,05 грн.

У виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 04.11.2019р. по 05.03.2020р. (а.с. 10).

Вирішуючи справу, суд виходить із такого.

Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018р.) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису № 9383 від 17.04.2020р. судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. за № 1172.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017р. колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 11.05.2020р. не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі вже нечинні і повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким договір № 0041253 від 02.10.2019р., укладений між АТ «РВС «Банк» та ОСОБА_1 - не являється, оскільки укладений в простій письмовій формі.

Зважаючи, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що не посвідчений АТ «РВС «Банк» договір № 0041253 від 02.10.2019р. не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, вважаю за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі у розмірі 1261,20 грн. (судовий збір за подання позову та за заяву про забезпечення позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС», треті особи: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою Оксаною Миколаївною 11 травня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1019, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС» заборгованість за договором № 0041253 від 02 жовтня 2019 року в розмірі 64 112,05 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 51 282,05 грн., 18,00 відсотків річних в розмірі 3967,70 грн., заборгованість за комісією 7692,30 грн., пені в розмірі 1170,00 грн., а також витрати пов`язанні із вчиненням виконавчого напису в розмірі 250,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1261,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Наумова О.С.