Дата документу 09.11.2020 Справа № 334/7091/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/4091/19Головуючий у 1-й інстанції Гнатик О.М.
Пр. № 22-ц/807/2927/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (надалі - ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь») про стягнення моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 60000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу в результаті професійного захворювання.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що з 21.07.1982 року по 19.07.2017 року працювала в мартенівському цеху металургійного заводу «Запоріжсталь» на посаді машиніста крану металургійного виробництва, загальний стаж складає понад 35 років.

Відповідно до медичного висновку, виданого на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії Криворізького Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 09.01.2019 р № 18, позивачу було встановлені захворювання професійного характеру.

За даними інформаційної довідки про умови праці працівника Головного Управління Держпраці у Запорізькій області від 26.10.2018 року №08/03.2-24/8229 підтверджено працю ОСОБА_1 у шкідливих умовах, що за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, умови та характер праці відноситься до ІІІ класу 3 ступеню, у зв`язку з чим Криворізьким НДІ промислової медицини встановлено зв`язок захворювань позивача із роботою у особо шкідливих та небезпечних умовах праці на підприємстві відповідача.

Висновком ОМСЕК № 1 від 11.03.2019 року ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю третьої групи з втратою 60% працездатності без строку переогляду. Також рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування за рекомендацією лікаря профпатолога, невролога, пульмонолога, окуліста та сімейного лікаря і санаторно-курортне лікування за наявності ф.070/у.

У зв`язку із тим, що професійна хвороба розвинулась внаслідок впливу шкідливих та небезпечних факторів виробництва, позивач вважає, що крім фізичного болю вона страждає і морально. Моральна шкода, завдана позивачу в результаті професійного захворювання, є сукупністю моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками, як неспокій, переживання за подальшу свою долю та життя родини, відсутність нормального життя, що призводить до фізичних й соціальних обмежень. У зв`язку із чим позивач постійно відчуває себе у стані стресу, що негативно відобразилось на її житті.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції Гнатюк О.М. (а.с. 31).

Ухвалою судді суду першої інстанції від 04 жовтня 2019 року (а.с. 32) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням у часників справи.

У січні 2020 року від відповідача до суду першої інстанції надійшла заява про часткове визнання позовних вимог (а.с.35-36), відповідно до якої відповідач частково визнає позовні вимоги у розмірі 10000,00 грн., виходячи з того, що роботодавцем постійно застосовувались заходи щодо зменшення рівня шкідливих факторів ще до виникнення професійного захворювання у позивача, яка була ознайомлена з умовами праці на робочих місцях та погоджувалась працювати в таких умовах, що підтверджується відповідними картами умов праці, з якими остання ознайомлювалась особисто під розпис. Згідно із медичними висновками про проходження медичних оглядів позивач була визнана придатною для роботи за професією та не мала протипоказань. Водночас, професійне захворювання було виявлено у 2019 році, в той час як позивач не перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Крім того, підставою для припинення трудових правовідносин стала заява ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України у зв`язку із виходом на пенсію, а не через стан здоров`я.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року (а.с. 67-68),з урахуванням ухвали суду першої інстанції про виправлення описки (а.с. 69), позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я у розмірі 60000,00 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» у своїй апеляційній скарзі (а.с.86-92) просив рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнутої суми моральної шкоди, зменшивши її розмір та зазначивши, що сума моральної шкоди підлягає оплаті з урахуванням податків та зборів за рахунок позивача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 107).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 14 вересня 2020 року (а.с. 111), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 115).

Позивач ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ЗАТ «ЗМК» Запоріжсталь» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Відповідач ЗАТ «ЗМК «Запоріжсталь» оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині розміру стягнутої суми моральної шкоди, просить зменшити її розмір та зазначити, що сума моральної шкоди підлягає оплаті з урахуванням податків та зборів за рахунок позивача.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» і лише у вищезазначеній частині, яка є предметом апеляційного оскарження.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, правильно керувався ст.ст. 2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 274 ЦПК України та правильно виходив із того, що позивач ОСОБА_1 у цій справі при встановлених судом першої інстанції всіх фактичних обставинах цієї справи:

- позивач з 21.07.1982 р. по 19.07.2017 р. працювала у відповідача в мартенівському цеху на посаді машиніста крану, та була звільнена з підстав статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (а.с. 4-5);

- позивач в період виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, внаслідок наявності на робочому місці особливо шкідливих та особливо небезпечних факторів, які значно перевищували гранично допустимі норми, отримала професійне захворювання (вібраційна хвороба другої стадії…, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії…, променева катаракта обох очей… (акт а.с.8-11));

- 11.03.2019 року ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю 3 (третьої) групи з втратою 60% працездатності безстроково (а.с.6);

- наявність у позивача моральних страждань у зв`язку з порушенням життєвих зв`язків, постійним фізичним болем, що пов`язаний з професійним захворюванням та наявністю потреби у лікуванні (виписні епікризи а.с. 22-27), незручністю та дискомфортом, що стали наслідком захворювання, яке викликає моральні страждання із-за неможливості виконувати певний фізичний труд, вона позбавлена в повній мірі реалізації свого права на труд, заробляти достатні гроші для утримання родини, пов`язаних з тим, що позивач в силу своїх хвороб переживає за подальший стан свого здоров`я, яке вимагає докладання певних зусиль для організації свого життя тощо,

має право, з урахуванням принципу розумності, виваженості та справедливості, саме компенсацію моральної шкоди саме у розмірі 60000,00 грн., а не 10000,00 грн., як частково визнав відповідач у цій справі у суді першої інстанції (заява а.с. 35-36).

У частині саме визначеного судом першої інстанції загального розміру моральної шкоди позивача 60000,00 грн. доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» є такими, що дублюють доводи заперечень відповідача проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції у цій справі, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій частині, а лише відображають позицію ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», як відповідача у цій справі, яку останній та його представник вважають єдино вірною та можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, з додержанням вимог ЦПК України, в межах вимог позивача та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», передбачені ст. 82 ЦПК України, в частині спростування загального розміру моральної шкоди позивача 60000,00 грн., у цій справі відсутні.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема відповідачем апеляційному суду не надані.

Разом із тим, суд першої інстанції допустився помилки у цій справі, що позивач має право на стягнення з відповідача у цій справі розміру цієї моральної шкоди 60000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Так, в силу вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як в межах заявлених вимог…

За змістом ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах позовних вимог, які були чи мали бути предметом розгляду цієї справи у суді першої інстанції.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 у своєму позові у цій справі просила стягнути 60000,00 грн. моральної шкоди (а.с.3) без зазначення про те, що ця сума зазначена без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що питання оподаткування доходу позивача є вже питанням виконання рішення суду у цій справі, а не питанням, яке суд першої інстанції мав вирішувати при ухваленні рішення у цій справі.

Так, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи моральну шкоду, завдану порушенням трудових прав, ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених Податковим Кодексом України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу.

Оскільки, згідно із підпунктом «а» підпункту 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються дохід у вигляді … відшкодування … немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування..шкоди… здоров`ю.

Також, учасники справи, державний чи приватний виконавці не позбавлені права у подальшому звертатись до суду першої інстанції з приводу питання роз`яснення рішення суду у цій справі в порядку, передбаченому ст. 271 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного перегляду, змінити, виключити із резолютивної частини останнього слова «без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб»; в іншій частині рішення суду першої інстанції в частині, яка предметом апеляційного оскарження, слід залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

За змістом ст. 141 ч. ч. 1,13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного перегляду, змінити, виключити із резолютивної частини останнього слова «без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб».

В іншій частині рішення суду першої інстанції в частині, яка предметом апеляційного оскарження, залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 09.11.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.