Провадження № 2/761/2244/2020
УХВАЛА

05 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 20.09.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 20.01.2020 р. залучено до участі у справі Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також встановлено строк для подання пояснення щодо позову і відзиву.

Ухвалою від 23.06.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні подав у письмовому вигляді та оголосив заяву про відвід головуючого в справі судді Савицького О.А., вказуючи на те, що у нього є сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеного судді, оскільки останній порушує строки розгляду справи та вже ухвалював рішення в аналогічних справах за участю позивача, якими на його думку неправомірно відмовляв в задоволенні поданих ним позовів, при цьому зазначає, що він подав до правоохоронних органів заяву щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинені цим суддею кримінальні правопорушеннь.

Представник відповідача Державного бюро розслідувань та представник третьої особи в судовому засіданні проти заявленого відводу заперечили.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Як передбачено вимогами ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Положеннями ч.ч.1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що відвід був заявлений стороною позивача безпосередньо в судовому засіданні, тому у відповідності до абз.2 ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та заяву позивача про відвід судді, суд приходить до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки підстав для відводу судді, передбачених положеннями чинного цивільного процесуального законодавства України, не встановлено, а тому відмовляє в задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 38-40, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Савицького О.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: