Справа №443/1108/19
Провадження №2/443/21/20
09 листопада 2020 року місто Жидачів
Жидачівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
секретаря судових засідань Кушнір М.І.,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Жидачеві за правилами спрощеного
позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений з ОСОБА_2 , зареєстрований 12.04.2013 року виконавчим комітетом Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №4.
В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 12.04.2012 року. У даному шлюбі у них з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначає, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, тобто подружні відносини між ними фактично припинилися, шлюб існує лише формально. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. Спору з приводу місця проживання дітей та поділу спільного майна між ними немає. Просить позов задовольнити та залишити проживати спільну дитину разом із матір`ю.
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 14.09.2020 року відкрито провадження у праві, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно ст.130 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що 12.04.2013 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області та видано Свідоцтво Серія НОМЕР_1 , актовий запис №4 (а.с.6).
У даному шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7)
Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, відтак подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе.
На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У позовній заяві позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1 .
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про залишення малолітньої доньки проживати разом із матір`ю, суд виходить із наступного.
Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.
За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.
Відповідач не подав до місцевого суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із позивачкою, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, малолітню ОСОБА_3 слід залишити проживати з матір`ю, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.
Розірвати шлюб, зареєстрований12.04.2013 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 виконавчим комітетом Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, Свідоцтво Серія НОМЕР_1 , актовий запис №4.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1 .
Малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати із матір`ю ОСОБА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.
Суддя С.І. Сливка