Справа № 386/823/20
Провадження № 2/386/324/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шкамерда К. С.

секретяря судового засідання Максютенко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 22 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього року стосунки між сторонами не складались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами та на протязі останнього місяця позивач разом із донькою проживають у матері позивача. Сім`я фактично припинила своє існування. Позивач зазначив, що подальше сімейне життя є неможливим, оскільки відповідач веде самостійний не сімейний з позивачем спосіб життя та своїми діями відповідач не тільки не бажає зберегти сім`ю, а й позбавляє права позивача вільно розвиватись. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Окрім того, позивач зазначила що проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку її виховувати, піклуватися та матеріально їх забезпечувати. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їх дитини, а також не має наміру разом з донькою проживати спільно з відповідачем. Разом з тим, у позивача є підстави вважати, що відповідач в подальшому в добровільному порядку буде ухилятися від матеріального утримання доньки, тобто сплати аліментів.

На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб укладений 22 жовтня 2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №12, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 07.10.2020р. позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 12.10.2020р. до суду надійшло клопотання про усунення недоліків відповідно до ухвали суду від 07.10.2020р.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження по даній справі та справа призначена до розгляду.

В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність. Просять позов задовольнити, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу та стягнення аліментів розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області 22 жовтня 2011 року ( а.с.11) .

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 05 серпня 2014 року ( а.с.61) .

Спору щодо місця проживання дитини не має. Дитина проживає разом з позивачкою.

На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен з них має різні погляди на значення сім`ї та шлюбу.

Відповідно до наданої довідки про склад сім`ї від 25.09.2020р. №247 виданої Побузькою селищною радою Голованівського району Кіровоградської області до складу сім`ї позивача входить чоловік ОСОБА_2 , 1982 року народження та дочка ОСОБА_3 , 2014 року народження (а.с. 17).

Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть. Згідно наданої відповідачем заяви збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачем не надано суду заяви про залишення чи зміну їй прізвища, а тому суд залишає їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Судом також встановлено, щосторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 05 серпня 2014 року.

На теперішній час дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 , та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу надалі буде проживати біля позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати та добровільно надавати допомогу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.180 Сімейного КодексуУкраїни батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181, ст. 182 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.При визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`ят а матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 27, 28 Конвенції «Про права дитини», яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток та право на освіту .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Окрім цього, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору № 59 про надання правової допомоги від 26.09.20 року; додаткову угоду №1 від 26.09.2020 р.; додаткову угоду №2 від 12.10.20 р.; розрахунок суми за надану правову допомогу від 02.10.20 р.; розрахунок суми за надану правову допомогу від 12.10.20 р.; Акт виконаних робіт від 02.10.20 р.; Акт виконаних робіт від 12.10.20 р.

Квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки в матеріалах справи відсутні, а тому витрати на правову допомогу документально не підтверджені.

Як вбачається з наданої квитанції від 01.10.2020 року, позивач ОСОБА_1 за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп, виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп., судового збору на користь держави в частині задоволених позовних вимог щодо сплати аліментів на утримання дитини та 840 грн. 80 коп., судового збору на користь позивачки в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Керуючись статтями 24,110-115, 180-184,191 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, укладенийміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 жовтня 2011 року Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 12 - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати припиненим у день набрання чинності цим рішенням.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 фактично сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп. в частині стягнення судового збору за розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2020р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 витрати на сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь держави на рахунок отримувача ГУК у м. Києві /м.Київ / 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 в частині стягнення судового збору за стягнення аліментів.

В частині позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шкамерда К. С.