єдиний унікальний номер справи 546/119/20
номер провадження 2/546/270/20
04 листопада 2020 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Романенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 546/119/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
09 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 14.02.2020.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 вересня 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Позивачем було відкрито картковий рахунок, на який відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/ складає договір про надання банківських послуг.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13 січня 2020 року утворилася заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.09.2012 у розмірі 22 702,32 грн, яка складається із наступного: 474,60 грн - заборгованість за кредитом; 18 507,49 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2162,98 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1057,25 грн. - штраф (процентна складова).
Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2012 року у розмірі 22 702,32 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн.
Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 14.02.2020.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 11.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020.
24.09.2020 суддею Романенко відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.86-87).
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позивач долучив до позовної заяви клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.86). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між ним та банком договору про надання кредиту, приєднання ним до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання ним Тарифів банку.
Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.09.2012 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, у якій виявив бажання оформити на своє ім`я « Ощадкнижку » (депозит), що підтверджується позначкою у відповідній графі заяви, шляхом виділення квадрату про бажання отримати ощадкнижку (депозит). Інші квадрати з іншими запропонованим картками, в тому числі кредитними з бажаним кредитним лімітом, залишилися незаповненими (а.с.8).
У вказаній заяві відсутні інші позначення, які могли б вказувати на його бажання отримати кредит.
Керуючись принципами диспозитивності та змагальності, суд вважає встановленим, що 14.09.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг саме з використанням «Ощадкнижки» (депозит), шляхом приєднання, в порядку ст. 634 ЦК України, до умов запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви (надалі - Заява), в якій міститься підпис зроблений від його імені про ознайомлення з цими Умовами та Правилами.
До позову позивач надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT», «Універсальна GOLD» (а.с.9), а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (а.с.10-33), які не містять підпису відповідача.
Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» (а.с.63) між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, за яким останньому 09.01.2014 було надано кредитну картку зі строком дії до жовтня 2017.
Однак, у даній довідці відсутнє посилання на те, що вказану кредитну картку видано саме на підставі договору від 14.09.2012, довідка взагалі не містить дати укладення такого договору.
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) вбачається, що старт карткового рахунку, номер якого збігається з номером рахунку згідно довідки на а.с.63, відбувся 09.01.2014. При видачі кредитної карти 09.01.2014 був установлений кредитний ліміт 0,00 грн, який в подальшому збільшувався, а саме: 29.01.2014 - до 500,00 грн, а 24.01.2020 знову був зменшений на 0,00 грн. (а.с.64).
Дана довідка також не містить дати кредитного договору.
Згідно з випискою по рахунку ОСОБА_1 за договором №б/н станом на 07.07.2020 (а.с.60-63) вбачається, що за період з 09.01.2014 по 25.06.2014 відповідач користувався картковим рахунком шляхом розрахунку за товари (на суми 425,50 грн, 10,80 грн, 16,00 грн, 13,49 грн, 8,59 грн, 22,50 грн, 28,10 грн, 10,00 грн, 11,00 грн), поповнення мобільного рахунку (на 3,03 грн), переказу коштів між рахунками (у сумі 2,01 грн), отримання коштів у відділенні (у сумі 55,00 грн). З 28.02.2014 банк почав здійснювати списання відсотків, пені та штрафів.
Однак, суд звертає увагу на те, що вказана виписка також не містить дати кредитного договору №б/н, як і вищевказані довідки банку.
Самого кредитного договору або відповідної анкети-заяви, на підставі якої відповідачу було видано кредитну карту та укладено саме кредитний договір позивачем до суду не надано.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.09.2012, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (а.с.5-7), станом на 13.01.2020 відповідач має заборгованість за вказаним договором у розмірі 22 702,32 грн, яка складається із наступного: - 474,60 грн - заборгованість за кредитом; - 18 507,49 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2162,98 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 500,00 грн - штраф (фіксована частина); - 1057,25 грн - штраф (процентна складова).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України визначено, що Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як встановлено судом, 14.09.2012 у формулярі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» рукописним способом заповнена інформація про персональні та контактні дані ОСОБА_1 , а також останнім проставлено підпис під текстом у розділі «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, виявляю бажання оформити на своє ім`я».
Зазначений розділ передбачає проставляння відміток навпроти запропонованого виду карток (платіжна картка кредитка "Універсальна", зарплатний пакет, картка Gold, , пенсійна картка, ощадкнижка (депозит), дебетова особиста картка, ідентифікація з паспортом), а також суму бажаного кредитного ліміту.
З наданої Анкети-заяви розділу «Прошу надати мені перелічені нижче послуги» вбачається, що відповідач бажав отримати ощадкнижка (депозит).
При цьому в анкеті не зазначено, яку саме картку було видано ОСОБА_1 .
За змістом позову відповідачу у відповідності до підписаної ним заяви був наданий кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
В той же час, з наданих позивачем доказів не вбачається, що при зверненні до банку 14.09.2012 відповідачем дійсно був отриманий кредит в розмірі та на умовах, зазначених в позові.
З анкети-заяви відповідача від 14.09.2012 вбачається, що кредитна картка, визначена Тарифами банку, йому не видавалася, а банком не надано будь-яких доказів, що видана відповідачу картка є кредитною.
Факт видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі договору укладеного 14.09.2012, банком не підтверджений.
Жодних доказів укладення кредитного договору, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку 09.01.2014 зі строком дії до жовтня 2017 (а.с.63), а також умов такого договору, відповідачем до суду не надано. Окрім того, межі позовних вимог стосуються договору укладеного 14.09.2012, а не 09.01.2014.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч.1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 80ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Надані позивачем розрахунок заборгованості, довідки про наявність карткового рахунку та про зміну кредитного ліміту, а також виписка з рахунку не є належними, допустимими та достатніми доказами укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приват Банку від 14.09.2012, оскільки не містять дати договору, на підставі якого вони складені, а відомості, зазначені в них не свідчать про укладення кредитного договору 14.09.2012.
Більше того, твердження позивача про укладення між сторонами 14.09.2012 саме кредитного договору спростовуються самою анкетою-заявою (а.с.8), на підставі якої відповідач оформив «Ощадкнижку» (депозит), а не кредитну карту.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 14.09.2012 досяг 16-річного віку. Для укладання кредитного договору, фізична особа повинна мати повну цивільну дієздатність, усвідомлювати наслідки вчинення такого правочину. Тобто особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина друга статті 203 ЦК України). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 32 ЦК України передбачено укладання неповнолітньою особою договору банківського вкладу та розпорядження коштами, які знаходяться на вкладному рахунку.
Тобто, позивач не довів, що кредит відповідачу був виданий саме на підставі наданої ним Анкети-заяви 14.09.2012 та на умовах, визначених у ній.
Так само, позивачем до суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів укладення між сторонами іншого кредитного договору.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено виникнення кредитних зобов"язань у відповідача саме на підставі договору від 14.09.2012.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 207, 626, 628, 638, 639, 634, 1054,1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити за недоведеністю.
Судові витрати зі сплати судового збору покласти на АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 листопада 2020 року.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Романенко