Справа № 265/6189/19
Провадження № 2/265/277/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленко В.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, треті особи: Гаражно-будівельний кооператив «Східний-Авто-1», ОСОБА_3 ,

за участю представника третьої особи Гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» Карпишинець В.О.

за участю представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Ботман О.О.

ВСТАНОВИВ:

06.09.2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, треті особи: Гаражно-будівельний кооператив «Східний-Авто-1», ОСОБА_3 . В обґрунтування позовних вимог зазначили, що у 1993 році на підставі рішення Маріупольської міської ради №43/14 від 02.02.1993 року земельна ділянка площею 0,36 Га за адресою: АДРЕСА_1 , була закріплена на постійний основі у безстрокове користування за кооперативом "Східний-Авто-1". На ній, згідно проекту, збудовані підземні гаражі, які внесені до бази даних містобудівного кадастру 17.12.2014 року з площею 0,4453 Га, що підтверджує ситуаційний план, який затверджений Міським архітектурним бюро Маріуполя. Далі, всупереч закону, маріупольська міська рада рішеннями № 6/38-4378 від 28.03.2014 р. та № 6/47-5371 від 21.04.2015 р. надала ФОП ОСОБА_3 у розробку проект-землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки повторно (але зі зміненими характеристиками: виділена із «земель запасу житлової та громадської забудови», має площу 0,3297 Га) та надала її в оренду через 24 роки після акту, що був виданий у 1991 році на цю земельну ділянку ГБК "Східний-Авто-1". Зазначають, що автостоянка ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 розташована не на землі, а на дахах власників гаражів, в зв`язку з чим власники гаражів не можуть реалізувати право на вільне користування своїм майном без перешкод, через побудовану на дахах автостоянку власники гаражів не мають доступу до покрівлі гаражів, вони постійно течуть, у підвалах повно води та грибок з пліснявою. Посилаються на те, що згідно ЗУ «Про власність» члени ГБК "Східний-Авто-1" є власниками гаражів відтоді, як їхні гаражі були зареєстровані у БТІ Маріуполя у 1992 році. Згідно п.8 ст.93 ЗК України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Маріупольська міська рада не є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а тому не мала права виступати орендодавцем цієї земельної ділянки. Колишній голова кооперативу, ОСОБА_4 , який звільнився від посади голови ГБК «Східний-Авто-1» згідно його заяви про звільнення від 28.02.2015р., незаконно поставив свій підпис та скористався печаткою кооперативу від імені кооперативу на договорі оренди землі 28.05.2015. Ґрунтуючись на вищевикладеному, просять суд визнати договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 28.05.2015 року між Маріупольською міською радою, ФОП ОСОБА_3 та ГБК "Східний-Авто-1" недійсним.

12 грудня 2019 року від представника відповідача Маріупольської міської ради за довіреністю Зінов`єва І.Г. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки Маріупольською міською радою по розгляду клопотання ОСОБА_3 прийнято рішення від 28.03.2014 року та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3231 га для розміщення та експлуатації будівель автомобільного транспорту та дорожнього господарства, колективного гаражного будівництва (обслуговування нежитлової будівлі та організацію автостоянки).

Пунктом 22 рішення Маріупольської міської ради від 30.12.2014 № 6/43-5125 «Про внесення змін до рішень Маріупольської міської ради» внесено зміни до рішення Маріупольської міської ради від 28.03.2014 № 6/38-4378 та п.1 рішення викладено у наступній редакції «Надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,3231 га для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, колективного гаражного будівництва обслуговування нежитлової будівлі та організацію автостоянки по АДРЕСА_1 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , гаражно-будівельному кооперативу «Восток-Авто-1».

ОСОБА_3 та гаражно-будівельним кооперативом «Восток-Авто-1» було розроблено та в установленому законом порядку затверджено проект землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 0,3297 га для обслуговування нежитлової будівлі, організації автостоянки, обслуговування підземних гаражів по АДРЕСА_1 . Враховуючи той факт, що проект землеустрою був розроблений та затверджений у встановлений законом порядок, підстави для відмови у затвердженні проекту у Маріупольській міській раді були відсутні. З приводу відсутності повноважень на підписання клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та підписання договору оренди у ОСОБА_4 зазначає, що згідно відомостей з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження ОСОБА_4 , як керівника припинилися 30.04.2016 року, тобто після розроблення та затвердження проекту землеустрою та укладання договору оренди землі. Відтак, твердження позивачів в цій частині є неспроможними та такими, що не ґрунтуються на достовірних та допустимих доказах.

17.10.2019 року представником третьої особи по справі ОСОБА_3 ОСОБА_5 було подано до суду пояснення третьої особи щодо позову, згідно яких зазначає, що ОСОБА_3 разом з ГБК «Східний-Авто-1» зверталась до міської ради щодо отримання в оренду іншої земельної ділянки, не тієї ж самої, як про те зазначають Позивачі, навіть характеристики земельних ділянок різні. Відмічає, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.08.2015 р. №41928411, ОСОБА_3 набула право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наразі власником нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці є ОСОБА_6 . Щодо повноважень ОСОБА_4 зазначає, що згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.05.2015 року був діючим керівником Гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто 1» та мав повноваження підписувати вказаний договір. Також зазначає, що постановою Донецького апеляційного суду від 11.12.2018 року по справі № 265/5021/16-ц, яка залишена без змін постановою ВС від 24.04.2020 року, рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Маріупольської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Брикуля В.Л., ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , гаражно-будівельний кооператив «Східний-авто1», про визнання правочину недійсним, скасування рішення про його державну реєстрацію та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено. Також зазначає, що позивачі звернулися до суду з даним позовом з пропуском строку звернення до суду з позовною заявою, що є підставою для відмови у позові. Крім того вважає, що позивачами було обрано неправильний спосіб захисту їх прав та не доведено факту порушення їх прав та законних інтересів внаслідок укладання оскаржуваного договору оренди земельної ділянки, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено. З огляду на вказане, просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову. Також просила застосувати строк позовної давності до вимог позивачів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 52).

Ухвалою суду від 27.03.2020 року продовжено проведення підготовчого провадження у справі (а.с. 114).

Ухвалою суду від 07.05.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача Маріупольської міської ради Зінов`єва І.Г. про зупинення провадження у справі до прийняття рішення Верховним судом по справі № 265/5021/16ц відмовлено (а.с. 133-134).

Ухвалою суду від 25.05.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 141).

Позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Маріупольська міська рада до судового засідання не з`явився, в судове засідання викликався неодноразово, в зв`язку з чим суд проводить судове засідання без його участі на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник третьої особи голова Гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1», Карпишинець В.О. повністю підтримав позовні вимоги позивачок, надав суду пояснення аналогічні змісту позову, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи по справі ОСОБА_3 ОСОБА_5 у судовому засіданні не підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні письмовим поясненням, які були надані суду, зміст яких викладений вище.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК.

Суд, вислухавши доводи і пояснення позивачів, заперечення представника відповідача, доводи представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Маріупольської міської Ради № 352 від 19.09.1990 року земельна ділянка, площею 0,36 Га за адресою: АДРЕСА_1 була цільовим призначенням виділена гаражно-будівельному кооперативу «Східний-Авто-1» для будівництва підземних гаражів ( а.с.8).

Рішенням Маріупольської міської ради № 43/14 від 02.02.1993 року було внесено доповнення у вищезазначене рішення від 19.09.1990 року № 352 та закріплено земельні ділянки за гаражно-будівельним кооперативом «Східний-Авто-1» для будівництва підземних гаражів на території мікрорайону «Східний-1» в Орджонікідзевському (на цей час Лівобережному) районі, які були вилучені із землекористування управління капітального будівництва міської ради ( а.с.9).

Рішенням Маріупольської міської ради від 21.12.2011 року № 392 вирішено вважати земельну ділянку, надану ГБК «Сідний-Авто-1» для будівництва підземних гаражів з автостоянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27).

Рішенням Маріупольської міської ради від 28.03.2014 року № 6/38-4378 надано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3231 га для розміщення та експлуатації будівель автомобільного транспорту та дорожнього господарства, колективного гаражного будівництва( обслуговування нежитлової будівлі та організацію автостоянки) (а.с.12).

За звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» пунктом 22 рішення Маріупольської міської ради від 30.12.2014 № 6/43-5125 «Про внесення змін до рішень Маріупольської міської ради» внесено зміни до рішення Маріупольської міської ради від 28.03.2014 № 6/38-4378 та п.1 рішення викладено у наступній редакції «Надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,3231 га для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, колективного гаражного будівництва (обслуговування нежитлової будівлі та організацію автостоянки по АДРЕСА_1 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , гаражно-будівельному кооперативу «Восток-Авто-1» ( а.с. 86).

Рішенням Маріупольської міської ради від 21.04.2015 року № 6/47-5371 затверджено проект землекористування по відводу земельної ділянки по АДРЕСА_1 (на теперішній час Лівобережний) міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , гаражно-будівельному кооперативу «Східний-Авто-1» та передано в оренду строком на 10 років земельна ділянка (кадастровий номер :01:024:0452) площею 0,3297 га з розміром орендної плати на рівні 3% від його грошової оцінки для розміщення та експлуатації будівель та споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Земельну ділянку площею 0,3297 га по АДРЕСА_1 рахувати як землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 19).

28 травня 2015 року було укладено між орендодавцем Маріупольською міською радою та орендарями - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , Гаражно-будівельним кооперативом «Східний-Авто-1» договір оренди землі, відповідно до п.1.1-3.1 якого Орендодавець, згідно рішення Маріупольської міської ради від 21 квітня 2015 року № 6/47-5371, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:024:0452), площею 0,3297 га, строком на 10 років. Даний договір підписаний представником Маріупольської міської раду, представником ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_6 , та головою Гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» Вишневським М.Т.

З метою впорядкування процедури оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна членам гаражних кооперативів було прийнято рішення Маріупольської міської ради від 16.06.2010 року № 220, яким визначений порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна-гаражі членів кооперативів, які повністю внесли пайові внески, в тому числі гаражі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в ГБК «Східний-Авто-1», які належать позивачці ОСОБА_1 та чоловіку позивачки ОСОБА_7 (а.с.25-27).

ОСОБА_1 належить на праві власності гараж АДРЕСА_3 (а.с.120).

ОСОБА_7 належить гараж НОМЕР_3 за адресою м. Маріуполь, ГБК «Східний-Авто-1» (а.с.121). Від імені ОСОБА_7 діяла на підставі довіреності позивачка ОСОБА_2 (а.с.122-123).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В статті 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:

1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст. 41 ЗК України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

В статі 83 Земельного Кодексу України закріплено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно із ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, зокрема надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст. 124 ЗК України, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Орендодавцями земельних ділянок, відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду землі», є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» встановлений порядок укладення договору оренди землі, відповідно до якого укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Проаналізувавши вищенаведені норми права та викладені вище матеріали справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції позивачів та третьої особи представника гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» щодо неправомочності Маріупольської міської ради укладати договір оренди землі, яка була надана даному кооперативу для будівлі підземних гаражів, та яка була закріплена на постійній основі у безстрокове користування за кооперативом, та Маріупольська міська рада не є орендодавцем даної земельної ділянки, оскільки саме Маріупольська міська рада є розпорядником земель комунальної власності, земельні ділянки якої можуть передаватися у користування, що підтверджується вищенаведеними рішеннями Маріупольської міської ради та твердженнями позивачів, які зазначали, що саме Маріупольською міською радою була виділена земельна ділянка даному кооперативу для постійного користування для будівництва підземних гаражів, внаслідок чого суд відхиляє позицію позивачів в цій частині. Крім того суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:024:0452) площею 0,3297 га по АДРЕСА_1 укладений в порядку, який передбачений вищенаведеними нормами права, на підставі прийнятих за зверненнями третьої особи ФОП ОСОБА_3 та гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» рішеннями Маріупольської міської ради, одним із яких затверджений в установленому закону порядку проект землеустрою, які викладені вище, які не оскаржені, а відповідно є законними, що є також підставою для відхилення судом при вирішенні спору по суті позиції відповідачів, щодо незаконності дій відповідача при укладанні договору оренди земельної ділянки, який оспорюється.

Крім того суд зауважує, що позивачами визнавався факт розпорядження Маріупольською міською радою земельною ділянкою, яка використовувалася ГБК «Східний-Авто-1», що підтверджується колективним зверненням членів даного кооперативу до міського Голови Маріупольської міської ради 26.10.2015 року про прийняття рішення про оформлення землі у власність кооперативу «Східний-Авто-1» з видачею сертифіката (а.с.177).

Також судом встановлено, що позивачі вже зверталися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій, про визнання права власності на земельну ділянку, яку було виділено ГБК «Східний-Авто-1» та на розташовані на неї гаражі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 8 вересня 2015 року було відмовлено у задоволені позову (а.с.218).

Щодо відсутності повноважень у представника гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» Вишневського М.Т. на підписання договору оренди земельної ділянки та суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

В п.7.19 Статуту гаражно-будівельного кооперативу «Східний-Авто-1» затверджений протоколом № 3 загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу «СХІДНИЙ-АВТО-1» від 07 лютого 2011 року визначено, що голова кооперативу укладає договори, угоди між Кооперативом та іншими юридичними і фізичними особами.

В п.7.10 даного Статуту зазначено, що до компетенції загальних зборів Кооперативу відноситься в тому числі прийняття рішень відносно володіння, користування і розпорядженням майном Кооперативу ( а.с. 40).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України перевірка цивільної правоздатності та дієздатності фізичної особи - громадянина України здійснюється шляхом отримання відомостей про таку особу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Перевірка правоздатності та дієздатності фізичної особи - іноземця або особи без громадянства здійснюється на підставі документа, що встановлює його особу і є підставою для перебування в Україні.

Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства України, здійснюється шляхом отримання з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про таку особу, у тому числі її установчі документи, та перевірки відповідності реєстраційної дії, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності. Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи - нерезидента здійснюється на підставі витягу з відповідного реєстру, що ведеться країною резидентства такої юридичної особи, оформленого з дотриманням правил легалізації документів для дії за кордоном, та, за необхідності, її установчих документів (їх копій), належним чином легалізованих.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських об`єднань повноваження Вишневського Михайла Тимофійовича припинено з 30.04.2016 року (а.с. 65). Таким чином суд дійшов висновку, що на час укладання оспорюваного договору ОСОБА_4 , як представник ГБК «Східний-Авто-1», мав повноваження на укладення та підписання договору оренди земельної ділянки, тому суд при вирішенні спору по суті не приймає до уваги заяву ОСОБА_4 про його звільнення від 28.02.2015 року та податковий розрахунок, які були надані позивачами, оскільки ці дані не узгоджуються з вищенаведеним Витягом.

Крім того суд відхиляє позицію позивачів в частині їх стверджень, щодо не проведення загальних зборів Кооперативу з питання оренди землі, що є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, оскільки вирішення питання щодо укладання договору оренди землі, яка не є майном Кооперативу, не входить до компетенції загальних зборів Кооперативу.

Відповідно до ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

В керівних роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду Україн и від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в пункті 22 зазначено, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання,

а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи

правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Враховуючи вищевикладені норми права, а також матеріали справи, докази, які були надані позивачами, суд дійшов висновку, що позивачами та третьою стороною представником ГБК «Схілний-Авто-1» не надано суду доказів про наявність у колишнього голови ГБК ОСОБА_4 умислу на вчинення правочину всупереч інтересам ГБК, не доведено наявності його домовленості з відповідачем та третьою особою ОСОБА_3 та настання несприятливих наслідків для ГБК, внаслідок чого відхиляє при вирішенні спору по суті ці ствердження позивачів та представника третьої особи ГБК.

Суд також при вирішенні спору по суті відхиляє позицію позивачів та третьої особи представника ГБК щодо недійсності договору оренди земельної ділянки внаслідок укладання 27.08.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі за номером 51 «Б», літ. А-1, А2/п сторожка з підвалом, літ. А1-1, літ. А1 /п гараж з підвалом, літ.В-1 - навіс, літ. Б-1 вбиральня, №І - замощення, №1- ворота, №2 - паркан, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 66), оскільки на момент укладання договору оренди земельної ділянки ОСОБА_6 не була власником нежитлової будівлі, а тому виникнення у неї права власності на нежиле приміщення, яке знаходиться на земельній ділянці, яку орендують ФОП ОСОБА_3 та ГБК «Східний-Авто-1», після укладання даного договору, не є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Крім того суд зазначає, що наявність у власників гаражів перешкод у користуванні гаражами, через розташування на їх дахах автостоянки, про що позивачі зазначають у позові, не є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, тому суд також при вирішенні спору по суті відхиляє дану позицію позивачів в цій частині.

Також суд зазначає, що при наявності у позивачів перешкод у вільному користуванні своїми гаражами, які їм належать на праві власності, останні мають право на звернення до суду з іншим способом захисту своїх порушених прав, а не з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про правову необґрунтованість позовних вимог позивачів, внаслідок чого відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову по суті позовних вимог, суд не вирішує питання щодо застосування позовної давності до позовних вимог за заявою представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Ботман О.О., сплив якої є підставою для відмови у позові (ст.ст. 265,267 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 265, 268 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 28.05.2015 року укладеного між Маріупольською міською радою, ФОП ОСОБА_3 , та Гаражно-будівельним кооперативом«Східний-Авто-1» недійсним, треті особи: Гаражно-будівельний кооператив «Східний-Авто-1», ОСОБА_3 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 ;

відповідач: Маріупольська міська рада, , адреса: Донецька область, місто Маріуполь, просп. Леніна, 70;

третя особа: Гаражно-будівельний кооператив «Східний-Авто-1», , адреса: Донецька область, місто Маріуполь, вул. Київська, 51-б;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_6 ;

представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Ботман Ольга Олександрівна, 87506, м. Маріуполь, вул. Троїцька, б.43,оф.16.

Повний текст рішення складено 04.11.2020 року.

Суддя О.О.Костромітіна