Справа № 739/679/20
Номер провадження 2/739/346/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2020 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
15.06.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь щомісячно аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її користь аліменти у розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 перебуває з 03.06.2017 року. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_3 , яка на даний час проживає з нею в м. Новгород-Сіверський. Шлюб фактично розпався, на даний час позивачка з чоловіком проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач ОСОБА_4 свого обов`язку по утриманню дитини не виконує. Фактично весь тягар по матеріальному утриманню доньки несе вона. Та посилаючись на положення ч.2 ст.84 СК України, вважає цілком обґрунтованим стягнення аліментів і на її утримання.
У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує частково, вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьох років просила залишити без розгляду, справу розглядати без її участі. Також в заяві зазначила, що просить залишити їй прізвище « ОСОБА_5 » та залишити проживати дитину разом з нею і не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач ОСОБА_2 також у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує що дитина залишається проживати разом з матір`ю.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. 03.06.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб, який зареєстрований Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено запис за № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.06.2017 року (а.с.7).
Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.03.2019 року (а.с.8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, шлюб існує лише формально. Позивачка ОСОБА_1 в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач ОСОБА_2 не повідомив суду жодних заперечень щодо цього, відзив на позовну заяву не подав, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дитини визначити разом з матір`ю. Позивачка, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина.
Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у мінімальному гарантованому розмірі, а відповідач визнав позовні вимоги, відомостей про розмір його доходів, про наявність на його утримання інших осіб, а також відомостей про наявність у нього захворювань, які потребували б додаткових витрат, суду не надав.
За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 15.06.2020 року.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць, за період з 15.06.2020 року по 15.07.2020 року.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Враховуючи, що позивачка до початку розгляду справи по суті подала до суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує частково, вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьох років просить залишити без розгляду , суд ухвалив: залишення без розгляду позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьох років.
Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів, та враховуючи позицію позивачки, суд приходить до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідача на її користь сплаченого нею судового збору за подання позову про розірвання шлюбу. Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141,200, 2006, 247, 257, 258, 259, 263-265, 268, 354, 430 Цивільногопроцесуального кодексу України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 157, 160, 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю. Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 34 - розірвати.
Після розірвання шлюбу малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_3 .
Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки « ОСОБА_5 ».
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура