КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/4151/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гуля В.В., Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» звернулось до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції ( підсудності ) іншого суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовну заяву ОСББ «Науковець до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, як суду до територіальної юрисдикції ( підсудності ) якого належить вказаний позов.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року та повернути цивільну справу до Шевченківського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 04 лютого 2020 року представник ОСББ «Науковець» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати вартості житлово-комунальних послуг ( а.с. 1-9 ).

Згідно інформації, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 ( а.с. 62 ).

Постановляючи ухвалу про передачу цивільної справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва, місцевий суд виходив з того, що відповідач зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами Шевченківського району м. Києва.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області зазначено, що повноваження з реєстрації місця проживання з 04 квітня 2016 року делеговані органам місцевого самоврядування.

Для перевірки актуальності інформації про реєстрацію місця проживання необхідно звертатися до органу реєстрації ( відповідного реєстру територіальної громади ( а.с. 62 ).

Однак, матеріали справи не містять відомостей, що суд першої інстанції звертався з запитом до органу місцевого самоврядування .

Крім того, відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надано дані станом на 04 грудня 1999 року.

Зі змісту рішення Київської міської ради №34/899 «Про затвердження офіційного довідника «Вулиці міста Києва» від 22 січня 2015 року вбачається, що вул. Костьольна належить до Шевченківського району м. Києва ( а.с.146-147 ).

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.

Згідно із ч. 7 ст. 187 ЦПК України інформація про місце проживання

( перебування ) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пунктах 1, 2 та 36 постанови №3 пленуму «Про деякі питання визначення юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі ( статті 55,124 ), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» ( далі - Закон № 2453-VI ) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом ( стаття 8 Закону №2453-VI ).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не було належним чином проведено процесуальних дій, встановлених ст. 187 ЦПК України, а саме не було вчинено всіх дій для встановлення місця реєстрації відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та допустив порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 31, 187 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права при його ухваленні знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Відтак, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва у відповідності до положень ст. 379 ЦПК України, в т.ч. і для виконання вимог положень

ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10-13, 251, 263, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати і направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

В.В. Гуль

Є.М. Суханова