Справа № 164/1596/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказуючи на те, що він з 19 червня 1992 року по 20 липня 1993 року та з 16 листопада 1993 року по 19 січня 2000 року працював столяром ІІІ розряду Маневицької госпрозрахункової орендної ремонтно-будівельної дільниці № 10, яка 24 січня 1996 року була перейменована на виробничо-комерційний центр „Будівельник". Коли заявник звернувся у Камінь-Каширське об?єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області з приводу оформлення пільгової пенсії за віком йому було роз?яснено, що представлених ним документів недостатньо для підтвердження трудового стажу за період роботи в Маневицькій госпрозрахунковій орендній ремонтно-будівельній дільниці № 10 та виробничо-комерційному центрі „Будівельник". 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком в зв?язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Отримати документи про підтвердження трудового стажу за період роботи в Маневицькій госпрозрахунковій орендній ремонтно-будівельній дільниці № 10 та виробничо-комерційному центрі „Будівельник" заявник в позасудовому порядку не має можливості, так як виробничо-комерційний центр „Будівельник" на даний час ліквідовано, будь-яка документація з вказаних організацій в архівний відділ Маневицької райдержадміністрації Волинської області, комунальну установу „Луцький міський трудовий архів" Луцької міської ради Волинської області та державний архів Волинської області не надходила. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд встановити факт, що має юридичне значення, - перебування у трудових відносинах з Маневицькою госпрозрахунковою орендною ремонтно-будівельною дільницею № 10 та виробничо-комерційним центром „Будівельник" з 19 червня 1992 року по 20 липня 1993 року та з 16 листопада 1993 року по 19 січня 2000 року.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 17 жовтня 2019 року до участі в даній справі в якості заінтересованої особи залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про проведення судового розгляду у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Оласюк Т.С. в судове засідання не прибула, подала до суду заперечення на заявлені вимоги, просила провадження у даній справі закрити, оскільки законодавством визначено порядок захисту прав ОСОБА_1 шляхом оскарження дій та рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призначення пільгової пенсії в порядку позовного провадження, визначеному КАС України.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно п. 1-3, 18, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. У судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім?я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім?ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 просить фактично підтвердити його наявний трудовий стаж за період роботи в Маневицькій госпрозрахунковій орендній ремонтно-будівельній дільниці № 10 та виробничо-комерційному центрі „Будівельник" у зв?язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати періоди його роботи у вказаних організаціях для призначення пільгової пенсії за віком.

Встановлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Враховуючи діючий порядок та отримавши відмову органу, який призначає пенсію, в разі незгоди з його рішенням на підставі ст. 105 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" та ч. 2 ст. 124 Конституції України заявник ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою в порядку цивільного судочинства про встановлення факту, що має юридичне значення, - перебування у трудових відносинах з Маневицькою госпрозрахунковою орендною ремонтно-будівельною дільницею № 10 та виробничо-комерційним центром „Будівельник" з 19 червня 1992 року по 20 липня 1993 року та з 16 листопада 1993 року по 19 січня 2000 року, а з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у зарахуванні періодів його роботи у вказаних організаціях до стажу для обчислення пенсії, що розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв?язку зі здійсненням суб?єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб?єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб?єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб?єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб?єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

У справі, що розглядається, вирішення спору із суб?єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2-3 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - перебування у трудових відносинах з Маневицькою госпрозрахунковою орендною ремонтно-будівельною дільницею № 10 та виробничо-комерційним центром „Будівельник" з 19 червня 1992 року по 20 липня 1993 року та з 16 листопада 1993 року по 19 січня 2000 року для оформлення в подальшому пільгової пенсії за віком не підлягає розгляду судом в порядку окремого провадження, оскільки законодавством визначено порядок захисту його прав шляхом оскарження дій або відмови відповідного органу Пенсійного фонду України в порядку позовного провадження, визначеному КАС України, а тому провадження у даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 255, 258-261, 293, 315, 353-355 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Роз?яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду за захистом своїх прав в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар