У Х В А Л А

29 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в задоволенні вищезазначеного позову відмовлено. Повний текст рішення суду складено 04.08.2020 року. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 01.09.2020 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апелянтом порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку з посиланням на відповідні докази зазначив, що повний текст оскаржуваного рішення отримав в приміщенні судулише 07.08.2020 року, таким чином був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Приписами ч.2 ст.354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому такої ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наведені апелянтом доводи поважності пропуску процесуального строку є обґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи, апелянт отримав оскаржуване рішення суду лише 07.08.2020 року (а.с.178), апеляційну скаргу подано в межах 30-ти денного строку після цього. Таким чином апеляційний суд дійшов до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

В той же час, перевіривши апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

У відповідності до положень ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Вказані вимоги закону в даному випадку виконані не були, докази сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у встановленому законом розмірі не подані.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він звільнений від обов`язку сплати судового збору на підставі положень п. 13, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», однак така позиція апелянта не може бути прийнята судом.

Як вбачається з позовної заяви, і про це прямо зазначає позивач у її назві, апелянтом було подано позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій посадовими та службовими особами при здійсненні своїх повноважень, та заявлено вимогу про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди в розмірі 129 519, 72 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 млн. гривень.

Положенням п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні особою позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, така особа звільняється від обов`язку сплати судового збору. В той же час вказана норма звільняє від обов`язку сплати судового збору лише при подачі позову даної категорії та не передбачає звільнення особи від обов`язку сплати судового збору за апеляційне оскарження процесуальних рішень суду в рамках такої справи.

При цьому суд звертає увагу на те, що на відміну від положень п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» інші частини вказаної норми (наприклад п. 13 ч. 2) передбачають звільнення особи від сплати судового збору як за подачу позову певної категорії, так і за подачу апеляційної та касаційної скарги в межах такої справи. Таким чином законодавець чітко врегулював, в яких випадках пільга зі сплати судового збору стосується лише подачі позовної заяви (як в даному випадку), а коли розповсюджує свою дію й на апеляційне чи касаційне оскарження судових рішень.

Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 % від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням обставин справи та предмету позову розмір судового збору, що підлягає сплаті при подачі даної апеляційної скарги, складає 14 407, 50 грн. (9 605, 00 грн. ? 150%).

Вказаний судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Солом`ян. р-н/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 0026010

код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Документ про сплату судового збору має містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Підтвердження сплати судового збору (доплату) необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити процесуальний строк на апеляційне оскарженнярішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба