Справа № 453/1415/20
№ провадження 6/453/26/20
У Х В А Л А

іменем України

09 листопада 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Трембач М.М.,

з участю приватного виконавця Пиць А.А.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням приватним виконавцем власних технічних засобів, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 05.11.2020 року звернувся до суду за місцем виконання судових рішень із поданням, в якому просить в якості заходу для забезпечення виконання судових рішень тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України на строк до виконання зобов`язань за судовими рішеннями, на підставі котрих Сколівським районним судом Львівської області були видані виконавчі документи, що перебувають на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А..

05.11.2020 року вказане подання прийнято до провадження та призначено його судовий розгляд. Визначено дату судового засідання у справі без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю приватного виконавця 06.11.2020 року, 12.45 год..

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 05.11.2020 року задоволено клопотання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. про проведення судового засідання у даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Проведення судового засідання ухвалено здійснювати у режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https:/easycon.com.ua/).

Подання приватного виконавця вмотивоване тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів, виданих на виконання судових рішень у цивільних справах Сколівським районним судом Львівської області, а саме: 1) 20.09.2018 року у цивільній справі № 453/233/18, провадження № 2/453/257/18, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 1 376 694 грн. 67 коп. заборгованості за договором позики та 5 391 грн. 66 коп. судових витрат у справі; 2) 16.04.2019 року у цивільній справі № 453/108/19, провадження № 2/453/168/19, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 97 326 грн. 40 коп. заборгованості за договором позики та 973 грн. 26 коп. судових витрат у справі; 3) 12.11.2019 року у цивільній справі № 453/885/19, провадження № 2/453/399/19, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 44 948 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 16 110 грн. 97 коп. трьох відсотків річних, а також 768 грн. 40 коп. судового збору, загальна заборгованість з виконання котрих становить 1 542 213 грн. 56 коп.. У вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем вчинено цілий ряд дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», для можливості виконання судових рішень, однак такі заходи забезпечення виконання судових рішень не принесли бажаного результату. Так, станом на 30.10.2020 року судові рішення боржником залишаються невиконаними, оскільки ним за тривалий період сплачено добровільно лише 249 997 грн., що є шостою частиною від загальної суми заборгованості. Тому, таке ставлення боржника до виконання судових рішень свідчить про його ухилення, оскільки сума заборгованості у понад 1 250 000 грн. надалі залишається не стягнутою, а твердження боржника про сплату цієї суми по мірі можливості, не дає стягувачу жодних надій на виконання судових рішень. З огляду на вказане, приватний виконавець, виходячи із вичерпання ним інших можливих заходів забезпечення виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні, вважав за необхідне використати такий захід забезпечення виконання судових рішень у цьому виконавчому провадженні, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, котрий, на його переконання, може дати бажаний результат.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. у судовому засіданні вимоги подання підтримав повністю, просив таке задовольнити з підстав, що у ньому викладені.

Суд, заслухавши приватного виконавця, вивчивши подання та дослідивши приєднані до нього письмові докази, вважає, що таке підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває зведене виконавче провадження № 60828366 з виконання виконавчих листів, виданих Сколівським районним судом Львівської області 20.09.2018 року у цивільній справі № 453/233/18, провадження № 2/453/257/18, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 1 376 694 грн. 67 коп. заборгованості за договором позики та 5 391 грн. 66 коп. судових витрат у справі (а. с. 9, 40); 16.04.2019 року у цивільній справі № 453/108/19, провадження № 2/453/168/19, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 97 326 грн. 40 коп. заборгованості за договором позики та 973 грн. 26 коп. судових витрат у справі (а. с. 5); 12.11.2019 року у цивільній справі № 453/885/19, провадження № 2/453/399/19, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 44 948 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 16 110 грн. 97 коп. трьох відсотків річних, а також 768 грн. 40 коп. судового збору (а. с. 13).

Загальна сума заборгованості з виконання вищевказаних виконавчих листів становить 1 542 213 грн. 56 коп..

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2019 року (а. с. 11, 26), від 30.08.2019 року (а. с. 7) та від 02.12.2019 року (а. с. 15) були у встановленому порядку скеровані боржнику ОСОБА_1 супровідними листами від 22.01.2019 року за вих. № 278 (а. с. 25) та вих. № 279 (а. с. 10), від 30.08.2019 року за вих. № 3555 (а. с. 6) та від 09.12.2019 року за вих. № 4830 (а. с. 14) відповідно, з рекомендованими повідомленнями, що стверджується списками поштових відправлень рекомендованих листів приватного виконавця (а. с. 49-53). Про обізнаність боржника ОСОБА_1 із перебуванням у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. вищевказаного зведеного виконавчого провадження свідчать й письмові пояснення, надані ним 08.10.2020 року зазначеному приватному виконавцеві з приводу неможливості належного виконання виконавчих листів (а. с. 17), а також інші наявні у матеріалах виконавчого провадження докази.

Судом встановлено, що приватним виконавцем у межах зведеного виконавчого провадження було вчинено цілий ряд передбачених чинним Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на виконання судових рішень, зокрема вчинено вимоги про подання декларації про доходи та майно боржника, інформацію про майно, інформацію про відкриті рахунки у банках та інші відомості, необхідні для належного виконання судових рішень у цивільних справах (а. с. 19, 20), здійснено виїзд по місцю проживання боржника (а. с. 22-24), накладено арешт на грошові кошти боржника (а. с. 40). Однак, з отриманої інформації та внаслідок вчинення вищевказаних заходів, не вбачається можливість примусового виконання судових рішень, а, отже, такі заходи забезпечення виконання судових рішень у цивільних справах є неефективними.

Поряд з цим, боржником у своїх поясненнях, про котрі уже згадувалось вище (а. с. 17), зазначено про намір частково, по мірі можливості, сплачувати кошти у рахунок погашення заборгованості, а станом на 08.10.2020 року ним сплачено кошти у сумі 249 997 грн., що, на його переконання, свідчить про відсутність ухилення від виконання судових рішень у цивільних справах.

За правилами пункту 19 ч. 3 ст. 18 чинного нині Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

У свою чергу, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, положеннями ст. 6 вищезазначеного Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5 вказаної статті).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, від котрої не відступив й Верховний Суд, «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 чинного станом на дату формування такої правової позиції Закону України «Про виконавче провадження, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Щодо ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями Сколівського районного суду Львівської області, на виконання котрих були видані вищевказані виконавчі документи, а також викладеної боржником у своїх поясненнях позиції щодо відсутності у нього умислу на таке ухилення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У свою чергу, обов`язок виконання судового рішення покладається на боржника, який визначений судовим рішенням і виконавчим документом, що видається для примусового виконання рішення.

Здійснення приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами однієї юрисдикції у порядку цивільного судочинства перелічених вище заходів забезпечення їх виконання, не принесло результату. У свою чергу, виключно сплата боржником за такий тривалий термін після набрання судовими рішеннями законної сили коштів у сумі 249 997 грн., судом не може розцінюватися як його намір виконувати судові рішення у належний спосіб, та, відповідно відсутність доказів про ухилення, оскільки така сума, порівняно із загальним розміром заборгованості, є незначною та становить лише шосту частину, а залишок боргу становить понад один мільйон гривень, що є істотним.

У матеріалах справи наявна інформація Головного управління ДМС України у Львівській області (а. с. 16), згідно котрої боржник документований паспортом громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_1 від 10.03.2010 року (код НОМЕР_2 ), використовує такий. Відповідно, боржник має можливість виїхати закордон, уникнувши у подальшому виконання судових рішень про стягнення такої значної суми на користь стягувача.

Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012 року у справі № 18-рп/2012 (пункт 2 мотивувальної частини рішення) надані роз`яснення, за змістом яких виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Янголенко проти України», no. 14077/05 від 10.12.2009 року та «Глоба проти України», no. 15729/07 від 05.07.2012 року визначено, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, держава не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

У даному, конкретному випадку, право стягувача ОСОБА_2 на виконання остаточних судових рішень у частині стягнення на її користь з боржника ОСОБА_1 коштів у загальній сумі 1 542 213 грн. 56 коп., порушено, а доказів їх можливого швидкого виконання боржником приватному виконавцеві не надано, такі у зведеному виконавчому провадженні відсутні. Відповідно, суд вважає своїм обов`язком забезпечити стягувачу наведене її право на виконання остаточних судових рішень та констатує про наявність передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, у поєднанні із положеннями Законів України «Про виконавче провадження» та «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»,підстав для можливості як одного із вагомих заходів забезпечення виконання судових рішень, тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України на строк до виконання ним зобов`язань за судовими рішеннями, що виконуються приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. у зведеному виконавчому провадженні № 60828366 про примусове стягнення на користь стягувача ОСОБА_2 грошових коштів у загальному розмірі 1 542 213 грн. 56 коп..

Отже, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212, 259-261, 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України на строк до виконання зобов`язань за судовими рішеннями, що виконуються приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем у зведеному виконавчому провадженні № 60828366 про примусове стягнення на користь стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , грошових коштів у загальному розмірі 1 542 213 (один мільйон п`ятсот сорок дві тисячі двісті тринадцять) грн. 56 коп..

Роз`яснити боржникові ОСОБА_1 , що в силу ч. 5 ст. 441 ЦПК України, за його вмотивованою заявою, суд може скасувати встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду, в силу ч. 1 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена приватним виконавцем, сторонами та іншими заінтересованими особами у справі у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя В.Я. Микитин

Повний текст ухвали суду складено 09 листопада 2020 року