Справа № 459/1365/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2828/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Шеремети Н.О.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представників

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів у порядку зворотної вимоги (регресу),

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_5 14219,91 доларів США в порядку зворотної вимоги (регресу).

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що 19.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством (далі ВАТ) «Райффайзен Банк Аваль» та нею ( ОСОБА_1 ) укладено кредитний договір №014/0151/74/50667, відповідно до якого їй було надано кредит у сумі 42630 доларів США на строк до 19.07.2027 року для придбання квартири по АДРЕСА_1 .

Вказує, що на момент укладення кредитного договору вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 , в якому за ці кредитні кошти придбано квартиру по АДРЕСА_1 , яка в подальшому була реконструйована в нежитлове приміщення магазину-салону.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 серпня 2011 року зазначене нежитлове приміщення було поділено між нею та відповідачем, як спільне майно подружжя, в рівних частках по 1/2 частині кожному, однак, розподілу боргових зобов`язань по кредитному договору від 19.07.2007 року проведено не було.

З урахуванням того, що після розірвання з відповідачем шлюбу в листопаді 2010 року вона повністю погасила заборгованість перед банком по вказаному вище кредитному договору в розмірі 40097,78 доларів США, з яких: тіло кредиту 28999,86 доларів США та проценти 11097,92 доларів США, на підтвердження чого їй видано довідку від 17.10.2016 року про відсутність заборгованості, тому, вважає, що має право на стягнення з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу) 1/2 частини грошових коштів від суми боргу, який вона погасила, 20048,89 доларів США, з вирахуванням із цієї суми 5828,98 доларів США, які стягнуті з відповідача у її користь рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що укладення кредитного договору здійснено за згодою її чоловіка відповідача ОСОБА_5 , а кошти витрачено в інтересах сім`ї, а тому вважає, що внаслідок поділу в рівних частках придбаної за кредитні кошти квартири, вона має право вимагати від відповідача сплатити половину коштів, які нею були витрачені на погашення кредиту після розірвання шлюбу.

Вважає помилковим висновок суду про те, що у зв`язку з визнанням припиненим за рішенням суду поруки відповідача по зобов`язаннях за кредитним договором, він не є солідарним з нею божником, оскільки обов`язок по виконанню боргових зобов`язань подружжя у нього виникає із сімейних відносин, а не з договору поруки.

Наголошує, що законність її вимоги підтверджено названими вище судовими рішеннями, якими було задоволено її вимогу про стягнення з відповідача в порядку регресу сплачених нею на виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору частини кредитних коштів.

На переконання апелянта, суд не дав належної правової оцінки поданим нею письмовим доказам, зокрема, довідці банку від 17.10.2016 року про погашення нею решти заборгованості за кредитним договором після розірвання шлюбу, і вважає, що усіма наданими АТ «Райффайзен Банк Аваль» документами підтверджується повне погашення нею зобов`язань за кредитним договором від 19.07.2007 року.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2019 року постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Перелік об`єктів права спільної сумісної власності визначений статтею 61 СК України.

Відповідно до вимог статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами частини першої статті 69, частини першої статті 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з частиною четвертою статті 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п.24) роз`яснив, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що з 27 листопада 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 листопада 2010 року.

19.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/0151/74/50667, відповідно до якого позивачеві було надано кредит у сумі 42630 доларів США на строк до 19.07.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних для придбання трикімнатної квартири по АДРЕСА_1 (а.с.6-7 т.1).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 серпня 2011 року придбану за кредитні кошти і зареєстровану на праві власності за позивачем ОСОБА_1 квартиру по АДРЕСА_1 , яку в подальшому було реконструйовано в нежиле приміщення магазину-салону, визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя і поділено між сторонами, шляхом визнання за кожним із них права власності на 1/2 частину цього нежитлового приміщення (а.с.8-11 т.1).

Вказане рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 серпня 2011 року в цій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 травня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року (а.с.12-20 т.1).

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_5 1/2 частину грошових коштів, які вона сплатила на виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором №014/0151/74/50667 від 19.07.2007 року після розірвання шлюбу, і рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 червня 2015 року стягнуто з відповідача ОСОБА_5 у користь позивача ОСОБА_1 5828,98 доларів США, визнавши, що позивачем ОСОБА_1 після розірвання шлюбу на момент звернення до суду із вказаним позовом було сплачено 11657,96 доларів США заборгованості за кредитним договором (а.с.21 т.1).

Вказане рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 червня 2015 року залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року (а.с.26-30 т.1).

Довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 17.10.2016 року (а.с.31 т.1) підтверджено, що за період з 12.11.2010 року по 01.09.2016 року позивачем ОСОБА_1 було погашено тіло кредиту в сумі 28999,86 доларів США (в т.ч. 27881,10 доларів США погашено в межах зміни валюти зобов`язання) та відсотки в сумі 11097,92 доларів США (в т.ч. 219,39 доларів США в межах зміни валюти виконання зобов`язання).

На виконання ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2017 року, довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомив, що станом на 27.06.2017 року заборгованість за кредитним договором №014/0151/74/50667 від 19.07.2007 року відсутня, оскільки 31.08.2016 року відбулася зміна валюти виконання зобов`язання шляхом укладення нового кредитного договору (а.с.58 т.1).

Відсутність заборгованості за кредитним договором №014/0151/74/50667 від 19.07.2007 року додатково підтверджено листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 05.02.2018 року на виконання ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 17.01.2018 року, в якому, окрім іншого, повідомлено про укладення з позивачем Додаткової угоди №014/0151/74/50667/81-1-0-00/25500 до кредитного договору №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року про зміну валюти зобов`язань по кредиту (для кредитів в іноземній валюті) від 31.08.2016 року (а.с.82 т.1).

За умовами Додаткової угоди №014/0151/74/50667/81-1-0-00/25500 до кредитного договору №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року про зміну валюти зобов`язань по кредиту (для кредитів в іноземній валюті), яка укладена 31.08.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором) та ОСОБА_1 (позичальником) (а.с.84-86 т.1), сторони визнали, що станом на 31 серпня 2016 року розмір непогашеної заборгованості за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року становить 28100,49 доларів США, що за курсом НБУ 25,652241 грн. за 1 долар США, який діє на дату укладення цієї Додаткової угоди, становить 720840 грн. 54 коп., з яких: 27881,10 доларів США (еквівалент 715212,69 грн.) основна сума боргу (кредит), а 219,39 доларів США (еквівалент 5627,85 грн.) проценти, нараховані за користування кредитом.

Згідно з пунктом 1.4 Додаткової угоди, сторони визнали, що сума анульованого (прощеного) боргу, обов`язок сплати якого припиняється внаслідок звільнення кредитором позичальника від сплати цього зобов`язання, є 213352 грн. 89 коп. (еквівалент 8317,12 доларів США).

У пункті 2 Додаткової угоди зазначено, що сторони погодили, що на підставі цієї Додаткової угоди з дати змін основна сума боргу за кредитом збільшується на суму заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 5627,85 грн., у зв`язку з чим сума непогашеного основного боргу за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року становить 507487 грн. 65 коп. (еквівалент 19783,36 доларів США), 1/2 частина від якої становить 9891,68 доларів США.

Пунктом 3 Додаткової угоди передбачено, що погашення позичальником заборгованості в національній валюті у зв`язку зі зміною валюти зобов`язань позичальника за кредитним договором згідно пункту 2 цієї Додаткової угоди, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в гривнях, в сумах, визначених пунктом 2 цієї Додаткової угоди, на рахунок.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Додаткової угоди, сторони встановлюють, що з моменту зарахування на зазначений рахунок грошових коштів в національній валюті в сумах, визначених пунктом 2 цієї Додаткової угоди, зобов`язання позичальника перед кредитором за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року вважаються повністю виконаними.

На рефінансування заборгованості позивача ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року у розмірі 507487 грн. 65 коп., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав позивачу одноразово 31 серпня 2016 року кредит на суму вказаної заборгованості 507487 грн. 65 коп., у зв`язку з чим між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено новий кредитний договір №014/81-1-0-00/25497 від 31.08.2016 року (а.с.216-220 т.1), зобов`язання за яким, зокрема, щодо повернення кредитних коштів та сплати 19% річних за користування кредитним коштами, є особистим зобов`язанням позивача, оскільки цей кредитний договір було укладено вже після розірвання шлюбу з відповідачем.

Отже, в силу вимог ч.4 ст.65 СК України, про рівність зобов`язань за угодами, укладеними одним із подружжя в інтересах сім`ї, кошти за якими були витрачені в інтересах сім`ї, а в даному випадку для придбання квартири, яка за рішенням суду була поділена між сторонами в рівних частках по 1/2 частині кожному, відповідач ОСОБА_5 повинен сплатити позивачеві ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9891,68 доларів США, що становлять 1/2 частину коштів, сплачених ОСОБА_1 після розірвання шлюбу на погашення заборгованості за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року за рахунок нового кредиту, одержаного нею на підставі кредитного договору від 31.08.2016 року, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитним коштами за яким вже є особистим зобов`язанням позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що за вказаних вище обставин, для вирішення даного спору щодо поділу між сторонами боргових зобов`язань за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року не має правового значення факт виконання позивачем зобов`язань за новим кредитним договором від 31.08.2016 року, оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» своєю довідкою, яка зазначена вище, підтвердив відсутність за позивачем заборгованості за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року станом на 31 серпня 2016 року, яку, за умовами Додаткової угоди до кредитного договору, було визначено в розмірі 507487 грн. 65 коп., що, згідно застосованого в цій угоді офіційного курсу валют на момент її укладення: 25,652241 грн. за 1 долар США, є еквівалентним 19783,36 доларів США, 1/2 частина від якої становить 9891,68 доларів США.

Разом з тим, позивач надала суду довідку АТ «Райффайзен Банк Аваль» про повне погашення своїх зобов`язань і за кредитним договором №014/81-1-0-00/25497 від 31.08.2016 року (а.с.169 т.1).

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував усі обставини, які мали значення для правильного вирішення спору, не дав належної правової оцінки доказам, зібраним у даній справі, що призвело до помилкового висновку суду про недоведеність позовних вимог позивача, крім того, дійшов помилкового висновку про солідарність обов`язку відповідача у зобов`язаннях позивача за кредитним договором та його припинення у зв`язку із припиненням поруки, не врахувавши вимог ч.4 ст.65 СК України щодо поділу боргових зобов`язань подружжя, виходячи з рівності їхніх часток при поділі майна, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , а саме: в частині стягнення з відповідача у її користь в порядку зворотної вимоги (регресу) за виконаними борговими зобов`язаннями сторін, як подружжя, за кредитним договором №014/0151/74/50667/81 від 19.07.2007 року грошових коштів у розмірі 9891,68 доларів США (у валюті зобов`язання за кредитним договором).

В іншій частині позову, вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки не відповідають встановленим і наведеним вище обставинам справи, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням наслідків розгляду справи апеляційним судом задоволення позовних вимог позивача на суму 9891,68 доларів США, що становить 70% від ціни позову, з відповідача у користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені нею по сплаті судового збору за подання позовної заяви (3756 грн. 54 коп.), апеляційної (5634 грн. 81 коп.) та касаційної (7513 грн. 08 коп.) скарг, що згідно з принципом пропорційності, сумарно становить 11833 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1, 3, 4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 9891,68 доларів США (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто один долар США шістдесят вісім центів) в порядку зворотної вимоги (регресу) по виконанню зобов`язань за кредитним договором №014/0151/74/50667 від 19.07.2007 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11833 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривень 10 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Шеремета Н.О.