Справа №:2-3737/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді Яровенко Н.О., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києвазаяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12.03.2012 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про роз`яснення Дніпровського районного суду міста Києва від 12.03.2012 року обгрутовуючи тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.05.2011 року і до досягнення дітьми повноліття, але ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте зазначене рішення суду є дещо незрозумілим в частині, що стосується всіх видів заробітку щомісячно, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме чи входить компенсація утриманого ПДФО (що відшкодовується військовослужбовцями згідно до п. 168.5 Податкового кодексу) до розміру грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовців з яких утримуються аліменти.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд не вбачає необхідності розглядати заяву про роз`яснення рішення суду у судовому засіданні, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, працюючого в Службі безпеки України, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13 травня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Враховуючи те, що рішення суду у справі викладені українською мовою із застосуванням мінімально потрібної кількості юридичних термінів і частин чи слів, які б викликали труднощі в її розумінні, судом не виявлено, тому суд приходить до висновку, що зазначене заявником рішення не потребує роз`яснення.

Відповідно ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про роз`яснення ухвал суду, оскільки рішення є зрозумілим і роз`яснення не потребує, а зазначені заявником мотиви у заяві не є підставою для роз`яснення, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 271, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12.03.2012 року відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2020 року.

Суддя Н. О. Яровенко