Ухвала

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 446/919/18

провадження № 61-15410ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року, додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л. А., про визнання заповіту нікчемним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування його реєстрації та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений секретарем виконкому Стародобротвірської сільської ради від 16 травня 2016 року, зареєстрований за № 33 на користь ОСОБА_2 .

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним заповіт, складений 20 травня 2016 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений Прибужанівською сільською радою, на житловий будинок та земельну ділянку.

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області рішенням від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив.

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області додатковим рішенням від 07 серпня 2019 року відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до заповіту від 20 травня 2016 року, посвідченого секретарем Прибужанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєстрованого в реєстрі за № 19 ОСОБА_4 .

Львівський апеляційний суд постановою від 15 вересня 2020 року рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 серпня 2019 року залишив без змін.

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року, додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року (повний текст якої складено 22 вересня 2020 року) у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року, додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, що не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими статтею 409 ЦПК України щодо скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційного суду, а не до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти її прохальну частину відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, і відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надіслати нову редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення скарги без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року, додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев