Провадження №2/523/4333/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ст. 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Відповідно ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно довідки від 29.10.2020 року, котру надано відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена цивільна справа не підпадає під категорії справ за якими позивач має право вибору підсудності за його місцем реєстрації (ст. 28 ЦПК України).

В даному випадку відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що не відноситься до території Суворовського району м. Одеси.

Посилання представника позивача, адвоката Тодоріка К. В. на те, що сторони власного житла не мають та проживають за адресою: АДРЕСА_3 , тому справа повинна розглядатись за місцем їх фактичного проживання Суворовським районним судом м. Одеси, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року в редакції від 16 квітня 2017 року, місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місцем проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані спеціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Однак, доказів реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховучи те, що позивач при поданні позовної заяви посилався на приписи ч.1 ст. 27 ЦПК України, суд вважає, що дана справа підсудна Монастирищенському районному суду Черкаської області, за встановленим місцем реєстрації відповідача по справі, а тому справа має бути передана до цього суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.31, 258-260, 354, 376 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, на розгляд Монастирищенському районному суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя