Справа №: 398/2812/20
провадження №: 2/398/1513/20
"06" листопада 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання прав та обов`язків забудовника,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02 серпня 1980 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . 23.12.1996 року шлюб між ними був розірваний. Рішенням Олександрійської міської ради народних депутатів №481 від 26.06.1980 року на ім`я її чоловіка ОСОБА_3 була надана земельна ділянка розміром 500 кв.м для будівництва будинку АДРЕСА_2 . Також 02.07.1980 року був укладений договір про надання її чоловіку у безстрокове користування земельну ділянку площею 500 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_2 . За період спільного проживання вони з чоловіком побудували будинок АДРЕСА_2 . Рішенням Олександрійського міськрайсуду від 23.12.1996 року був проведений розподіл будинку АДРЕСА_2 , яким позивачу було виділено у власність весь будинок, а вона сплатила колишньому чоловікові за 1/3 частину будинку гроші в сумі 1609 грн, проте позивач право власності у встановленому порядку не зареєструвала. .Реєстраційною службою Олександрійської міської ради їй було відмовлено в реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна через невведення його в експлуатацію. Отже, на сьогоднішній позивач не має можливості зареєструвати право власності на зазначений житловий будинок.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду була повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позовної заяви підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради народних депутатів від 26.06.1980 року, за №481 «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки», було вирішено надати право індивідуального будівництва на земельну ділянку під АДРЕСА_2 , площею 500 кв.м. ОСОБА_3 ..

Відповідно до договору від 02.07.1980 року «Про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від одної до п`яти включно», ОСОБА_3 було надано на праві безстрокового користування земельну ділянку АДРЕСА_2 , загальною площею 500 кв.м. для будівництва житлового одноповерхового будинку, житловою площею 45,40 кв.м, з кількістю кімнат 3, на відстані 2,5 метрів від червоної лінії забудови, сараю, гаражу, вбиральні з цегляним вигребом.

Згідно з довідкою Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації №1714 від 24.12.1982 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору забудови від 02.07.1980 року та в його користуванні перебуває житлова тимчасова будівля, строк будівництва житлового будинку до 26.06.1983 року.

Відповідно до рішення Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 23.12.1996 року було проведено розподіл будинку АДРЕСА_2 , виділено будинок у власність ОСОБА_1 , з виплатою грошової компенсації за частину будинку на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до архівної довідки КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1143 від 10 листопада 2019 року за архівними даними КП «ОМБТІ» право забудовника на будинок по АДРЕСА_2 належало ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під забудову посвідченого ніколаєнко Н.М. державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори 23.07.1980 року р.№1782. Акт готовності будинку відсутній.

24 декабря 1982 року було видано технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 .

08 травня 2019 року було виготовлено технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 , виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей домової книги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 05.01.2001 року.

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна незавершене будівництво житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який було виготовлено на замовлення ОСОБА_1 24.10.2019 року, оціночна вартість незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 72,5 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 24.10.2019 року склала 72 200,00 грн.

Рішенням державного реєстратора прав на неруоме майно Могильної М.О. Олександрійської міської ради Кіровоградської області №47041606 від 27 травня 2019 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташований АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст.380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, у період будівництва житлового будинку у 1980-1982 році регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995р. №56.

Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Як встановлено в судовому засіданні вказаний будинок був збудований позивачкою та її чоловіком на земельній ділянці, наданої Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради народних депутатів від 26.06.1980 року, за №481. Дана ділянка була виділена для будівництва одноповерхового житлового будинку.

Положеннями статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту закінчення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації, з моменту його державної реєстрації.

Згідно з Листом ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (витяг пункту 3.2.) порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови наявності висновку про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 будувався у відповідності до норм чинного законодавства, а тому не є самочинним. Згідно даних технічного паспорта він був збудований 1982 року, а на час огляд представником БТІ будівництво будинку завершено. На момент завершення будівництва, 1982 року, чинним законодавством передбачалося набуття права власності на підставі дозвільних документів на будівництво житлового будинку. Для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ, проте у позивача такий висновок відсутній.

Судом установлено, що сторонами розпочато будівництво житлового будинку, але з об`єктивних причин в установлений строк його не завершено.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем майнових прав забудовника, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині передачі всіх права забудовника, а саме, право на здачу та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право на реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок не підлягають задоволенню, оскільки, отримуючи права забудовника, позивач отримує, в тому числі, й право на здачу та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право на реєстрацію права власності та отримання свідоцтва про право власності на зазначений житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 (адреса робочого місця: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання прав та обов`язків забудовника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) права і обов`язки забудовника житлового будинку АДРЕСА_2 .

В іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Коліуш Г.В.