КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Букалов В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Батрин О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «КБ «Приватбанк», в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо списання відсотків за користування кредитом у розмірі 66 781,86 грн. та зобов`язати відповідача повернути позивачу вказані кошти.

Посилається на те, що на підставі анкети позичальника йому видана відповідачем кредитна картка. З виписки по вказаній кредитній картці вбачається, що у період з 01.09.2016 року по 31.07.2019 року йому банком нараховувалися відсотки за користування кредитом в загальному розмірі 66 781,86 грн., які згодом були списані з карткового рахунку позивача. Зазначає, що жодного договору про нарахування та сплату відсотків за користування кредитом між позивачем та відповідачем не укладалося, що свідчить про неправомірність дій відповідача щодо їх нарахування та списання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Всупереч вказаному висновку суд визнав, що 20 вересня 2010 року між сторонами укладено договір приєднання. Безпідставний висновок суду про те, що власноручним підписом позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між банком договір про надання банківських послуг. Крім того, суд дійшов помилкового висновку, що згідно вказаних Умов та Правил, що були чинними станом на вересень 2010 року, тобто на дату видачі позивачу кредитної картки та є загальнодоступними на сайті відповідача, позичальник зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Висновок суду, що між сторонами обумовлені умови надання кредитних коштів, порядок їх повернення, розмір відсоткової ставки та штрафних санкцій за невиконання умов договору спростовується відсутністю у матеріалах справи письмового договору між сторонами, який би встановлював однозначні та чіткі умови. Позивач вказує, що Умови та Правила надання банківських послуг ним не підписувались, тому не можуть бути взяті до уваги. Будь - якої іншої правової підстави для списання коштів банк не вказав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що позивачу було видано картку Універсальна, яка в подальшому перевипускалася. 29 жовтня 2018 року позивачем підписано паспорт споживчого кредиту по елітній картці World Black Edition, в якому міститься інформація щодо розмірів можливих лімітів, відсоткові ставки по них, порядок погашення кредиту, комісії, реальні відсоткові ставки, штрафи за прострочення платежів тощо. Позивачем не доведено правомірність заявлених позовних вимог, а обставини справи спростовують доводи позивача, що з відповідачем жодних договорів, які б передбачали нарахування позивачу відсотків за користування кредитними коштами, не укладалось. Дії банку щодо списання нарахованих позивачу за користування кредитними коштами відсотків з його карткового рахунку відповідають умовам укладеного між сторонами договору, положенням Умов та Правил надання банківських послуг, тому є правомірними.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо списання нарахованих позивачу за користування кредитними коштами відсотків з його карткового рахунку відповідають умовам укладеного між сторонами договору, положенням Умов та Правил надання банківських послуг, та є правомірними. Відсутні правові підстави повернення позивачу списаних відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача по процентах за користування кредитом коштів у загальному розмірі 66 781,86 грн.Доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судомвстановлено, що 20 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк.

Власноручним підписом позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між банком договір про надання банківських послуг. Позивач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також позивач взяв на себе зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.

Відповідач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав позивачу кредит, що підтверджується виписками по рахунку позивача.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі і на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідноч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивачу було видано картку «Універсальна», яка в подальшому неодноразово перевипускалася. Позивач карткою користувався, зокрема кредитним лімітом. Вказана обставина не заперечується позивачем та підтверджується випискою, яка міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2018 року позивачем підписано паспорт споживчого кредиту по елітній картці World BlackEdition, в якому міститься інформація щодо розмірів можливих лімітів, відсоткові ставки по них, порядок погашення кредиту, комісії, реальні відсоткові ставки, штрафи за прострочення платежів, тощо (а.с.42-45).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач заперечує укладення з відповідачем договору про нарахування та сплату ним відсотків за користування кредитними коштами.

Однак, позивачем не надано доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України в обгрунтування заявлених позовних вимог, а вказані обставини спростовують доводи позивача, що з відповідачем жодних договорів, які б передбачали нарахування позивачу відсотків за користування кредитними коштамине укладалося.

Щодо доводів позову про протиправність дій відповідача щодо списання з карткового рахунку позивача нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та їх повернення, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Таким чином, банк не може списувати грошові кошти з рахунка клієнта без його розпорядження, крім випадків - наявності рішення суду про таке стягнення, встановлення такого права законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, щодії відповідача щодо списання нарахованих позивачу за користування кредитними коштами відсотків з його карткового рахунку відповідаютьумовам укладеного між сторонами договору та є правомірними.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав дляповернення позивачу списаних відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача по процентах за користування кредитом коштів у загальному розмірі 66 781,86 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній письмовий договір укладений між сторонами, який би встановлював однозначні та чіткі умови надання кредитних коштів, порядок їх повернення, розмір відсоткової ставки та штрафних санкцій за невиконання умов договору, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

24.10.2011 року ОСОБА_1 було підписано довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна». Вказана довідка містить, зокрема порядок погашення кредиту, відсоткову ставку за використання кредитного ліміту, а також штрафні санкції за невиконання умов договору.

Факт користування кредитними коштами позивачем не заперечується.

29 жовтня 2018 року позивачем підписано паспорт споживчого кредиту по елітній картці World Black Edition, в якому міститься інформація щодо розмірів можливих лімітів, відсоткові ставки по них, порядок погашення кредиту, комісії, реальні відсоткові ставки, штрафи за прострочення платежів, тощо.

Власноручним підписом у вказаному паспорті споживчого кредиту позивач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих, виходячи з обраних ним умов кредитування. Також, підтвердив отримання ним пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до довідки від 13.08.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк», зокрема по елітній картці World Black Edition в розмірі 210 794,85 грн. (а.с.46).

Доводи апеляційної скарги про те, що Умови та Правила надання банківських послуг позивачем не підписувались, а іншої правової підстави для списання коштів у банку не має, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи наявна підписана позивачем довідка про умови кредитування, яка передбачає порядок погашення кредиту, відсоткову ставку, а також штрафні санкції за невиконання умов договору. (а.с.41).

Крім того, вказані твердження не спростовують правильність висновків суду щодо факту укладення між сторонами кредитного договору, користування позивачем кредитними коштами та як наслідок списання Банком з рахунку позивача суми заборгованості по процентах за користування кредитними коштами.

Враховуючи наявність письмової домовленості між сторонами про надання коштів, погоджений порядок їх повернення, відсоткової ставки та комісії, колегія суддів погоджується з висновком суду про необгрунтованість заявлених позовних вимог, натомість дії банку щодо списання з рахунку позивача суми заборгованості по процентах за користування кредитними коштами передбачені умовами укладеного кредитного договору.

Інших доводів в чому полягає незаконність та необґрунтованість ухваленого у справі рішення апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.