Постанова

Іменем України

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 143/1109/16-ц

провадження № 61-29344св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Коломієць Г. В. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Погребищенське»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Стадника І. М., Войтка Ю. Б., Денишенко Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Погребищенське» (далі - ТОВ «Погребищенське») про визнання недійсними договорів оренди землі та рішень про надання земельних ділянок в оренду та у власність, скасування права власності на земельну ділянку, визнання права оренди земельної ділянки.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що згідно з договором оренди землі від 10 травня 2006 року, зареєстрованого 13 червня 2006 року за № 01, він орендував на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності. Вказаний договір оренди землі продовжено відповідно до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року за № 08583.

Вказував на те, що він як добросовісний орендар належно виконував усі умови договору оренди землі, зауваження чи скарги з боку орендодавця чи інших державних органів не надходили.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року у справі №143/1710/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року, договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, який укладений між ним та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, визнано недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року про залишення без змін рішення Погребищенського районного суду від 10 вересня 2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами нового апеляційного розгляду, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року рішення Погребищенського районного суду від 10 вересня 2015 року про визнання недійсним договору оренди землі від 18 грудня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до Погребищенської РДА, ОСОБА_1 , треті особі: Черемошненська сільська рада Погребищенського району, Головне управління Держземагентства у Вінницькій області, про визнання недійсним договору оренди землі від 18 грудня 2012 року та скасування його державної реєстрації відмовлено.

Зазначав, що незважаючи на прийняті судові рішення, його незаконно позбавлено права користування земельною ділянкою та передано її третім особам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, 18 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області укладений договір оренди землі № 1-514 на земельну ділянку, яка знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та перебувала у його користуванні на підставі договору оренди землі від 18 грудня 2012 року.

16 червня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області видано наказ № 2-7691/15-16-СГ «Про затвердження технічної документації та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » на спірну земельну ділянку площею 4,3036 га та 26 червня 2016 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку.

01 липня 2016 року ОСОБА_3 уклав договір оренди на спірну земельну ділянку площею 4,3036 га, та передав її в оренду ТОВ «Погребищенське», засновником якого є ОСОБА_2 , строком на 10 років.

Зазначав, що зазначеними договорами порушено його право оренди.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив:

- визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18 грудня 2015 року № 2-7193/20-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду»;

- визнати недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2015 року № 1-514, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_2 , та скасувати державну реєстрацію права оренди за цим договором на земельну ділянку площею 31,7707 га, кадастровий номер 052346700:09:001:0075, розташованої на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області;

- визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16 червня 2016 року № 2-7691/15-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 »;

- визнати недійсним та скасувати зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 052346700:09:001:0072, площею 4,3036 га, що розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області;

- визнати недійсним договір оренди землі від 01 липня 2016 року на земельну ділянку площею 4,3036 га, кадастровий номер 052346700:09:001:0072, розташовану на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Погребищенське» та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за цим договором;

- визнати за ним право оренди земельної ділянки площею 36,9806 га, кадастровий номер :09:001:0068, на підставі договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року за № 08583.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року у складі судді Марченко Л. В. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2015 року № 1-514, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_2 .

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18 грудня 2015 року № 2-7193/20-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Скасовано державну реєстрацію права оренди за договором оренди землі від 18 грудня 2015 року № 1-514 на земельну ділянку площею 31,7706 га, кадастровий номер :09:001:0075, що розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Визнано недійсним та скасовано зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0072, площею 4,3036 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16 червня 2016 року № 2-7691/15-16-СГ «Про затвердження технічної документації та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 ».

Визнано недійсним договір оренди землі від 01 липня 2016 року на земельну ділянку площею 4,3036 га, кадастровий номер :09:001:0072, що знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, який укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Погребищенське».

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 01 липня 2016 року на земельну ділянку площею 4,3036 га, кадастровий номер :09:001:0072, що знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Визнано право оренди земельної ділянки ОСОБА_1 площею 36,9806 га, кадастровий номер :09:001:0068, на підставі договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року за № 0583.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що судове рішення, на підставі якого позивач втратив право користування земельною ділянкою за договором оренди від 18 грудня 2012 року, скасовано, а тому право ОСОБА_1 на користування цією ділянкою підлягає захисту шляхом визнання недійсними договорів оренди та зареєстрованого права власності на ділянки, сформовані пізніше з цієї земельної ділянки, визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження документації із землеустрою та надання в оренду і у власність цих ділянок, а також визнання за ним права оренди на земельну ділянку за договором оренди землі від 18 грудня 2012 року.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Погребищенське» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що способом захисту права позивача на користування земельною ділянкою за договором оренди, яка вибула з його користування на підставі судового рішення, ухваленого щодо цієї ділянки, але в подальшому скасованого, є витребування земельної ділянки шляхом віндикації, а не визнання недійсними правочинів та актів органу державної влади щодо розпорядження земельною ділянкою, укладених та прийнятих під час чинності такого рішення без порушення норм закону, що регулюють їх укладення (прийняття).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 6-3516св17).

Скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що способом захисту права позивача на користування земельною ділянкою за договором оренди, яка вибула з його користування, є витребування земельної ділянки шляхом віндикації - стаття 388 ЦК України, а не визнання недійсними правочинів та актів органу державної влади щодо розпорядження земельною ділянкою. Апеляційний судом не врахував, що згідно з положеннями статей 387, 388 ЦК України право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна, а позивач не є власником спірної земельної ділянки, тому не має можливості захистити своє право орендаря земельної ділянки шляхом її витребування, відповідно до статті 388 ЦК України, але має право порушувати питання про недійсність договору як заінтересована особа, права якої порушено укладеним договором (частина третя статті 215 ЦК України).

Також касаційний суд посилався на те, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав вважати земельну ділянку площею 36,9807 га, яку орендував позивач, та земельні ділянки площею 4,3036 га, яка надана у власність ОСОБА_3 , і площею 31,7707 га, яка передана ОСОБА_2 в оренду за договором оренди від 18 грудня 2015 року, одним і тим самим предметом спору.

Останнім рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Погребищенське» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, посилаючись на те, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року у справі № 143/352/17, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року, визнано незаконним розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 18 грудня 2012 року № 637 «Про поновлення (шляхом переукладання) договорів оренди земельних ділянок земель запасу та резервного фонду, які розташовані на території Черемошненської сільської ради» в частині поновлення (шляхом переукладення) з громадянином ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки резервного фонду загальною площею 36,9806 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради, укладеного 10 травня 2006 року, терміном на 15 років; визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та ОСОБА_1 відносно земельної ділянки загальною площею 36,9806 га, зареєстрований 28 грудня 2012 року за № 08583, дійшов висновку про те, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які права на земельну ділянку (ділянки), що є об`єктами оспорюваних правочинів, чи права на які виникли на підставі оспорюваних актів органів державної влади.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року, яке у подальшому скасовано, не було підставою виникнення права ОСОБА_3 на земельну ділянку, а надана йому земельна ділянка площею 4,3036 га, кадастровий номер :09:001:0072, не є тотожною земельній ділянці площею 36,9806, кадастровий номер :09:001:0068, яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 згідно з договором оренди від 18 грудня 2012 року.У Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області станом на 16 червня 2016 року не було підстав для відмови ОСОБА_3 у затвердженні проекту й передачі земельної ділянки у власність.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні його позовних вимог, передчасно посилався на судові рішення, ухвалені у справі № 143/352/17, згідно з якими визнано незаконним розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 18 грудня 2012 року № 637 «Про поновлення (шляхом переукладання) договорів оренди земельних ділянок земель запасу та резервного фонду, які розташовані на території Черемошненської сільської ради» в частині поновлення (шляхом переукладення) з ним договору оренди земельної ділянки резервного фонду загальною площею 36,9806 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради, який укладеного 10 травня 2006 року, терміном на 15 років та визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між ним та Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області.

Вказував на те, що він оскаржив судові рішення у вказаній справі до суду касаційної інстанції та справа перебуває на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційного суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою і витребувано із суду першої інстанції матеріали цивільної справи.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Грушицького А. І., справу призначено до судового розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10 вересня 2020 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Коломієць Г. В. та суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Розпорядженням Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 18 грудня 2012 року № 637 «Про поновлення (шляхом переукладання) договорів оренди земельних ділянок земель запасу та резервного фонду, які розташовані на території Черемошненської сільської ради», зокрема, поновлено (шляхом переукладення) з громадянином ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки резервного фонду загальною площею 36,9806 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради, який укладено 10 травня 2006 року, терміном на 15 років.

18 грудня 2012 року між Погребищенською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі, згідно з умовами якого ОСОБА_1 прийняв у платне строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 36,9806 га, розташовану на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, строком на 15 років. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Погребищенському районі 28 грудня 2012 року за № 08583. Того ж дня земельна ділянка передана ОСОБА_1 за актом прийому-передачі.

Рішенням Поргребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року у справі № 143/1710/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 04 листопада 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та ОСОБА_1 , та скасовано його державну реєстрацію.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18 грудня 2015 року № 2-7193/20-15-ст затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийнято рішення про надання в оренду терміном на сім років ОСОБА_2 земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, площею 31,7706 га, кадастровий номер 052346700:09:001:0075, цільове призначення - для ведення фермерського господарства.

18 грудня 2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_2 укладений договір оренди на цю земельну ділянку.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру 15 грудня 2015 року за ОСОБА_3 на праві власності зареєстрована земельна ділянка сільськогосподарського призначення на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, площею 31,7706 га, кадастровий номер :09:001:0072, площею 4,3036 га, яку він передав в оренду ТОВ «Погребищенське» (дата реєстрації речового права - 29 червня 2016 року).

Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на цю земельну ділянку зареєстроване 29 червня 2016 року на підставі витягу з Державного земельного кадастру, виданого 25 травня 2016 року, та наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16 червня 2016 року. 29 червня 2016 року зареєстроване інше речове право на зазначену ділянку за договором оренди землі від 01 червня 2016 року, укладеним з ТОВ «Погребищенське»

18 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області укладений договір оренди землі від 18 грудня 2015 року № 1-514 на спірну земельну ділянку площею 31,7706 га, яка знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району згідно наказу від 18 грудня 2015 року № 2-7193/20-15-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Наказом Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16 червня 2016 року № 2-7691/15-16-СГ затверджено технічну документацію та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,3036 га.

29 червня 2016 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

01 липня 2016 року ОСОБА_3 уклав договір оренди на спірну земельну ділянку площею 4,3036 га, та передав її в оренду ТОВ «Погребищенське» строком на 10 років, засновником якого є ОСОБА_2 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року у справі № 143/1710/14-ц скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року про залишення без змін рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року, яким визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та ОСОБА_1 . Справу передано до апеляційного суду на новий розгляд.

За результатами нового апеляційного розгляду, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року скасовано рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року. У задоволенні позову ОСОБА_3 до Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області, ОСОБА_4 , треті особи: Черемошненська сільська рада Погребищенського району Вінницької області, Головне управління Держземагенства у Вінницькій області, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації відмовлено.

Також апеляційним судом установлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року у справі № 143/352/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 18 грудня 2012 року № 637 «Про поновлення (шляхом переукладання) договорів оренди земельних ділянок земель запасу та резервного фонду, які розташовані на території Черемошненської сільської ради» в частині поновлення (шляхом переукладення» з громадянином ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки резервного фонду, загальною площею 36,9806 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради, який укладено 10 травня 2006 року, терміном на 15 років.

Визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , відносно земельної ділянки, загальною площею 36,9806 га, зареєстрований 28 грудня 2012 року за № 08583.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, посилався на те, що оспорюваними актами органів державної влади й правочинами, які укладені на підставі цих актів, порушено його право оренди, що виникло на підставі договору оренди від 18 грудня 2012 року, який укладений між ним та Погребищенською районною державною адміністрацією відносно земельної ділянки загальною площею 36,9806 га.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Подібний за змістом висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Отже, судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданої органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, недійсним у судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав акт (рішення), але при цьому обов`язковою умовою для визнання акту недійсним є порушення в зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

У справі, що переглядається, установлено, щорішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року, у справі № 143/352/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним і скасування розпорядження та визнання недійсним договору оренди землі задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 18 грудня 2012 року № 637 «Про поновлення (шляхом переукладання) договорів оренди земельних ділянок земель запасу та резервного фонду, які розташовані на території Черемошненської сільської ради», в частині поновлення (шляхом переукладення» з громадянином ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки резервного фонду, загальною площею 36,9806 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради, який укладено 10 травня 2006 року, терміном на 15 років.

Визнано недійсним договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , відносно земельної ділянки, загальною площею 36,9806 га, зареєстрований 28 грудня 2012 року за № 08583.

Установивши, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які права на земельні ділянки (ділянку), що є об`єктами оспорюваних правочинів чи права на які виникли на підставі оспорюваних актів органів державної влади, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Також слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 143/352/17 касаційні скарги ОСОБА_1 , Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області залишено без задоволення, рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року залишено без змін.

Доводи касаційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення апеляційного суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. В. Коломієць
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк