Справа № 316/3111/20
Провадження № 2/316/979/20
"05" листопада 2020 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Бульби О.М.
за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі судового засідання приміщення суду в м.Енергодарі Запорізької області, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу №316/3111/20 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
06.10.2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АТ КБ «ПриватБанк»), в особі свого представника Гребенюк Олександра Сергійовича (далі - представник позивача), звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якій зазначає наступне.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах кредитного ліміту.
Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями Банку не надавав, що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором, а також підтверджується випискою по рахунку, таким чином не виконавши зобов`язання за Договором.
Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.11.2008 р., станом на 30.06.2020 р., у розмірі 139536,65 та судові витрати у розмірі 2102 грн. судового збору.
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.10.2020 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.58).
Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була направлена відповідачу (а.с.59) з рекомендованим повідомленням через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу його зареєстрованого місця проживання, відповідно до даних Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.57), яка співпадає з адресою місця проживання відповідача зазначеною стороною позивача у позовній заяві (а.с.2). Разом з цим, судове відправлення на ім`я відповідача повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.63). Відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав судову повістку.
Відповідачем до суду не було надано будь-яких клопотань або заяв, відзиву на позовну заяву чи заперечень проти позову.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», належним чином повідомлений про розгляд справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з суду (а.с.62), заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. У пункті 3 вимог позову, представник позивача просить суд розглядати справу у відсутності представника Банку та в разі неявки відповідача не заперечуючи проти винесення заочного рішення (а.с.4зворот), про що також зазначено і в окремому клопотанні поданому до суду разом з позовною заявою (а.с.53).
Враховуючи, відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, положення ч.1 ст.280, ч.2 ст.281 глави 11 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду з особливостями визначеними глави 11 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, ухваливши заочне рішення.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наступними доказами у їх сукупності: Заявою позивальника - відповідача по справі від 20.11.2008 р. про отримання кредитної картки «Кредитка «Універсальна» із встановленням на неї кредитного ліміту та обов`язком зі сплати процентів за користування (а.с.31-31зворот); Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» датою підписання 20.11.2018 р., якою також встановлено розмір базової процентної ставки, розмір щомісячного платежу, відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у вигляді сплати пені (а.с.32); Довідкою зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.29) в якій зазначено старт кредитного рахунку: 20.11.2008 р. та номер кредитного рахунку, за яким, відповідно до даних Банківської виписки (а.с.21-28) 20.11.2008 р. позивачем було встановлено кредитний ліміт та з 21.11.2008 р. відповідачем здійснювалися фінансові операції по рахунку, у тому числі, у вигляді отримання готівкових коштів, оплати комунальних платежів, здійснення покупок та внесення на рахунок грошових коштів як шляхом переказу з інших рахунків так і готівкового внесення грошових коштів; Довідкою про отримання з 20.11.2008 р. кредитних карт за рахунком, строк дії останньої - до 07/20 (а.с.30); Розрахунками заборгованості (а.с.6-13зворот, 14-18зворот, 19-20), та підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 2 статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України, особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.
Відповідно до статті 1049 ЦПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення від 11.09.2020 р. позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 2102 грн. (а.с.1), враховуючи висновки суду про задоволення позовної вимоги, позивач має право на компенсацію відповідачем сплаченої суми судового збору у сплаченому позивачем розмірі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 128, 130, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба