Справа № 953/2459/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року ККиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась у суд з позовом до відповідача, ХМР, в якому просить визначити, що ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 3/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0679 га, кадастровий номер :12:058:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Визначити, що ОСОБА_1 належить 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0679 га, кадастровий номер :12:058:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки- для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0679 га, кадастровий номер :12:058:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи без її участі.

Відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши надані докази приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1 ) є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження (а.с.13-14).

Мати позивача, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.12).

ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно до якого усе своє майно заповідає ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель.

Зазначена частка житлового будинку належала спадкодавцю : Ѕ частина на підставі свідоцтва про право власності та ј на підставі свідоцтва про право власності за законом.

Власником іншої 1/4 частки зазначеного житлового будинку є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.1993року (довідка КП «ХМБТІ» а.с.18).

Позивачка отримала свідоцтво про право власності за заповітом на ѕ зазначеного житлового будинку після смерті матері ( копія свідоцтва а.с.19).

Також відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно а.с.10).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА№632784, земельна ділянка кадастровий номер :12:058:0012 площею 0,0679 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного співвласника.

Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянко після смерті матері, однак постановою нотаріуса від 17.01.2020року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, за відсутності визначення часток (а.с.24а).

Суд зазначає, що згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно із ч.1,ч. 4ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір частки земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 померлої ОСОБА_2 складає ѕ часток, а ОСОБА_1 - ј частка.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав та враховуючи відмову нотаріуса щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки після смерті матері, а також зважаючи, що позивачка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування права власності на ѕ частини зазначеної земельної ділянки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Харківської міської ради ( м. Харків м-н Конституції б. 7) про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельної ділянки загальною площею 0,0679 га, кадастровий номер :12:058:0012, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, складає 3/4.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,0679 га, кадастровий номер :12:058:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, складає 1/4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0679 га, кадастровий номер :12:058:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 09.11.2020року.

Суддя Бородіна Н.М.