ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8234/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"10" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Черепія Олега Руслановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

09.11.2020 представником позивача адвокатом Черепій О.Р. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельні ділянки за кадастровими номерами: :14:007:0147 площею 0,1 га; :14:007:0148 площею 0,05 га; :14:007:0149 площею 0,1 га; :14:007:01051 площею 0,0728 га, що знаходяться в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області.

Подана заява зумовлена наступними обставинами. З позовної заяви вбачається, що 12.12.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ станом на момент надання позики, становило 2 771 000,00 грн. та зобов`язувався повернути їх 01.05.2019. Вказані обставини підтверджуються розпискою, власноручно підписаною ОСОБА_2 .

Відповідачем було повернуто частину коштів, згідно розписки, а саме: 5 000 доларів США - 29.03.2019; 11 000 доларів США - 14.05.2019; 5 000 доларів США - 03.08.2019. Тобто, загальною сумою 21 000 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ складає 581 910,00 грн.

Незважаючи на досягнуту домовленість, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання до кінця не виконав, що в подальшому спричинило матеріальні збитки ОСОБА_1 . Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, проте, відповідач злісно ухиляється від покладених на нього зобов`язань та сплати боргу. 12.11.2019 ОСОБА_2 власноручно отримано претензію від ОСОБА_1 , однак, відповідач жодних дій щодо погашення боргу не вчинив.

07.11.2019 відповідачем було придбано у власність чотири земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.09.2020.

Заборгованість відповідача складає 7 245 887,90 грн. відповідно до договору позики та з урахуванням відсотків за прострочення боргу. Оскільки, борг відповідача перед позивачем є досить великим та у зв`язку з тим, що відповідач злісно ухиляється від сплати боргу, представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельні ділянки,що знаходяться в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області.

Також, заява про забезпечення позову мотивована тим, що у позивач має об`єктивні підозри, щодо спроб відповідача будь яким способом відчужити майно шляхом продажу, дарування або іншим законним способом, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

За приписами ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Заявник зазначає, що відповідно до висновку оцінювача про вартість майна від 28.10.2020 ринкова вартість чотирьох земельних ділянок за кадастровими номерами: :14:007:0147 площею 0,1 га; :14:007:0148 площею 0,05 га; :14:007:0149 площею 0,1 га; :14:007:01051 площею 0,0728 га, що знаходяться в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, в сумі складає 944 190,00 грн., що є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо стягнення коштів за договором позики, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за поновленням яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна новим власником, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача, в разі задоволення позову про стягнення коштів за договором позики.

При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про стягнення коштів за договором позики, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

Ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Черепія Олега Руслановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - земельні ділянки за кадастровими номерами: :14:007:0147 площею 0,1 га; :14:007:0148 площею 0,05 га; :14:007:0149 площею 0,1 га; :14:007:01051 площею 0,0728 га, що знаходяться в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області.

Дані стягувача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дані боржника: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Дарницького районного суду м. Києва.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Суддя Комаревцева Л.В.