Справа № 444/2217/20
Провадження № 2/444/935/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Туринківської сільської ради, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору та частку члена двору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна члена бувшого колгоспного типу двору та частку члена двору в майні двору, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.2019 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_4 , членами ОСОБА_5 мати голови двору, дружина голови двору ОСОБА_1 , та їх діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (до одруження їх прізвище ОСОБА_3 , змінено в зв`язку з одруженням), що стверджено виписками з погосподарської книги Туринківської сільської ради. Право власності на майно двору зареєстровано було на ім`я голови двору - ОСОБА_4 . Відповідно до діючого законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого був ОСОБА_4 мали рівне право на частки в майні двору, по 1/5 частині кожний. Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку становить 104,8кв.м., житлова 63.9 кв.м. з господарськими будівлями. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданим Туринківською сільською радою. Ще до його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5 . Після її смерті ОСОБА_4 успадкував земельну частку (пай) площею 2.02г, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом (спадкова справа №568/2009), а також прийняв фактично 1/5 частку майна бувшого колгоспного типу двору, але не оформив юридично, право на яку мала його мати. Після смерті ОСОБА_4 про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори звернулася його дружина ОСОБА_1 де відкрито спадкову справу № 689/2013 і їй 13.08.2020 року видано свідоцтво про право на спадкування 1/5 частки майна двору в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,2500 га за цією ж адресою для обслуговування будинку та земельну ділянку площею 0,4147 га цільове призначення якої для особистого селянського господарства, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в будинку померлої ОСОБА_5 оскільки її син ОСОБА_4 прийнявши спадщину, не оформив юридично належну померлій частку двору. ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги щодо спадкування частки яка прийнята головою двору після смерті матері але не оформлена нотаріально. Крім того, позивачам, як членам бувшого колгоспного типу двору також належить право на рівні частки в майні двору, по 1/5 частині кожного. З приводу реєстрації належних їм часток звернулися до Туринківської сільської ради де їм роз`яснено, що з 01.01.2013 року сільські ради, відповідно до Закону України ''Про місцеве самоврядування'' не проводять реєстрації права власності на нерухоме майно, в зв`язку з вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому реєстрацію права власності на належні нам частки можлива лише за рішенням суду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду заяву, у якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задоволити.

Представник відповідача Туринківської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав заяву, просять справу розглядати у їх відсутності, проти позову заперечень не мають.

Представник третьої особи Жовківської держнотконтори в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Законом.

Дослідивши заявлені в матеріалах справи письмові докази, дослідивши та оцінивши письмові докази, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги позивачів належить задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено що позивачі станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року значилися членами двору в АДРЕСА_1 , який відносився до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_4 , членами двору його мати ОСОБА_5 , членами двору позивачі.

Право власності на майно двору було зареєстровано на ім`я голови двору, що стверджено копією свідоцтва про право власності на будівлі двору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Оскільки позивачі також значилися в дворі станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року, а тому мали право на рівні частки майна двору, по 1/5 частині кожний.

Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 104,8кв.м. житлова 63.9 кв.м. з господарськими будівлями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Туринківською сільською радою.

Ще до його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть виданим Туринківською сільською радою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_4 , як син померлої ОСОБА_5 прийняв спадщину, а саме земельну частку (пай) площею 2.02 г, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом (спадкова справа №568/2009), а отже прийняв фактично 1/5 частку майна бувшого колгоспного типу двору, право на яку на день смерті мала померла, але не оформив юридично, а відтак належну частку, яку успадкував ОСОБА_4 має його дружина ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори звернулася його дружина ОСОБА_1 де відкрито спадкову справу № 689/2013 і їй 13.08.2020 року видано свідоцтво про право на спадкування 1/5 частки майна двору в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,2500 га за цією ж адресою для обслуговування будинку та земельну ділянку площею 0,4147 га цільове призначення якої для особистого селянського господарства, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в будинку померлої ОСОБА_5 оскільки її син ОСОБА_4 прийнявши спадщину, не оформив юридично належну померлій частку двору, що стверджено відмовою нотаріальної контори.

Про те, що ОСОБА_1 доводиться дружиною померлого ОСОБА_4 стверджено свідоцтвом про їх шлюб. Змінено прізвища і позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в зв`язку з одруженням, що стверджено свідоцтвами про їх шлюб.

Таким чином, відповідно до положень ст. 120 ЦК України (в ред. 1963 року) позивачі мають право на рівні частки в майні двору в АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_4 , а саме по 1/5 частині, право власності на які, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» можливо зареєструвати лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням та встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що права позивачів підлягають захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 2/5 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 104,8 кв.м., житлова 63.9 кв.м. з господарськими будівлями з яких 1/5 частки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка успадкована ним але не оформлена після смерті ОСОБА_5 та на 1/5 частки двору як члена бувшого колгоспного типу двору.

Визнати право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 1/5 частку кожного на майно бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 104,8 кв.м., житлова 63.9 кв.м. з господарськими будівлями.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення виготовлено 09.11.2020 р.

Суддя: Ясиновський Р. Б.