У Х В А Л А

10 листопада 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 , орган, дії якої оскаржуються Рівненський міський відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з скаргою про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, орган, дії якої оскаржуються Рівненський міський відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник скаржника скаргу повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у скарзі та визнати протиправною, та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 травня 2020 року винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому провадженні №48005364.

В судовому засіданні державний виконавець Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скаргу не визнала та просить суд відмовити у її задоволенні, вважає, що вона діяла в межах своїх повноважень та у відповідності до діючого законодавства.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 вересня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист №2-3023/2011 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «РодовідБанк» заборгованість 15631,32 грн. та судових витрат в сумі 276,31 грн.

В подальшому вказаний виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до виконання.

З дослідженої в судовому засіданні заяви скаржника від 15 травня 2020 року адресованої начальнику Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що ОСОБА_1 у заяві зазначив, що у черговий раз інформує, що 12.11.2018 між ПАТ «Фінанст та Кредит» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги по кредитному договору щодо якого стягується заборгованість(копія листа додається). Таким чином, ПАТ «Фінанси та кредит» не може бути стягувачем про стягнення на його користь заборгованості. ПАТ «РодовідБанк» та ВАТ Всеукраїнський АБ «ВіЕйБіБанк» також не можуть бути стягувачами у виконавчих провадженнях, оскільки вони перебувають у стадії ліквідації, то всі повноваження передані Фонду гарантування вкладів. Ураховуючи наведене, просить вирішити питання щодо закінчення вказаних виконавчих проваджень.».

З дослідженої в судовому засіданні постанови державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лугової Л.С. від 28 травня 2020 року вбачається, що при виконанні виконавчого листа №2-3023/2011 виданого 13 вересня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «РодовідБанк» заборгованість 15631,32 грн. та судових витрат в сумі 276,31 грн. було встановлено: транспортний засіб божника не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку та у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Ураховуючи викладене, керуючись п.7 частини першої статті 37 закону України «Про виконавче провадження», постановлено: виконавчий лист №2-3023/2011 виданий 13 вересня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «РодовідБанк» заборгованість 15631,32 грн. та судових витрат в сумі 276,31 грн. повернути стягувачу.

Згідно супровідного листа від 28 травня 2020 року №100359 Рівненським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено для виконання та до відома ОСОБА_1 та ПАТ «РодовідБанк» постанову від 28.05.2020, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3023/11 від 13.09.2011, що видав Рівненський міський суд Рівненської області.

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Правління Національного банку України від 19 грудня 2017 року №811-рш «Про відкриття ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» стягувача ліквідовано (публікація про ліквідацію розміщена у газеті «Голос України» №241 (6746) від 23 грудня 2017 року).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 грудня 2017 року №5455 «Про початок процедури ліквідації АТ «Родовід Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (далі АТ «РОДОВІД БАНК») з 20 грудня 2017 року до 19 грудня 2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «РОДОВІД БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, крім повноважень в частині організації реалізації активів банку, начальнику відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності банків Шевченку А.М. строком на два роки з 20 грудня 2017 року до 19 грудня 2019 року включно.

В подальшому, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №313 від 11 лютого 2020 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РОДОВІД БАНК» (далі АТ «РОДОВІД БАНК»).

Відповідно до зазначеного рішення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» з 12 лютого 2020 року призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева А.Ю., якому делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «РОДОВІД БАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

Тобто, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу ПАТ «РодовідБанк», який на день винесення оскаржуваної постанови ліквідовано.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.2 ст.442 ЦПК України Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

В судовому засіданні було встановлено, що державний виконавець з грудня 2017 року (рішенням Правління Національного банку України від 19 грудня 2017 року №811-рш «Про відкриття ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» стягувача ліквідовано) заходів до заміни стягувача у виконавчому провадженні не вживав, з заявою про заміну сторони заміну сторони її правонаступником до суду не звертався.

Даної обставини в судовому засіданні державний виконавець не спростував.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представником скаржника доведено належними та допустимими доказами викладені у скарзі обставини, а державним виконавцем вони не спростовані, тому суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,260,353,354,447,450,451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , орган, дії якої оскаржуються Рівненський міський відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 травня 2020 року винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Луговою Лілією Сергіївною у ВП №48005364.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов