Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/1259/20

Провадження № 2/534/742/20

06 листопада 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 53 708 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.07.2019 було зареєстровано смерть її чоловіка ОСОБА_6 . За життя чоловік мав 2 дитини, від першого шлюбу доньку ОСОБА_7 та від позивача по справі - сина ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно (нежитлова будівля розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), що згідно свідоцтва про право на спадщину з законом була розділена в рівних частках по 1/3 між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_5 .

Так, 20.06.2020 орендарем ОСОБА_9 , позивачу телефоном було повідомлено, що група невідомих осіб, яких супроводжує поліція, під керівництвом ОСОБА_2 , болгаркою зрізують петлі на металевих дверях, завдають пошкодження майну, і проникають до приміщення по АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце інциденту, позивач не змогла зайти до свого приміщення, так як вхідні двері вже були зламані, на дверях були інші замки, всі камери відеоспостереження були або зламані або відключені, на інших дверях будівлі також були пошкодження, зокрема пошкоджено полотна дверей, рам та виламані замки. Потрапивши до приміщення, позивачем було виявлено викрадення реєстратора через який було здійснювалася фіксація з камер відео нагляду, записи яких здійснювались на «облако» та пошкоджено двері всередині будівлі, що ведуть до будівлі та приміщень. Позивач стверджує, що внаслідок протиправних дій відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , нею було понесено збиток на суму 53 708 грн, що підтверджується рахунком фактурою №АВ 5862-0620 від 06.07.2020.

13.10.2020 відповідачами на адресу суду було направлено відзив проти позову.

Відповідь на відзив, будь-які інші клопотання щодо забезпечення доказів та надання інших доказів сторони не подавали.

У судове засідання позивач ОСОБА_5 , повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином не з`явилась.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позивні вимоги позивача та прохав про їх задоволення. Мотивуючи тим, що ОСОБА_5 понесла збитків, що полягають у заміні пошкоджених дверей та замків у них на суму 53 708 грн, внаслідок вчинення протиправних дій відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, вважала, що майнової шкоди відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу не завдавалось з урахуванням доказів, які б були належними та допустими; доказів пошкодження майна належного саме позивачу не надано. Також не надано жодних доказів того, що роботи та послуги за які ФОП ОСОБА_5 сплачено кошти виконані саме у приміщенні поліграфічного центру по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та яка є одночасно законним представником ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_5 не визнала у повному обсязі вважаючи їх безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Крім того підтримала позицію свого представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_10 у судовому засіданні, 27.10.2020, повністю заперечила проти задоволення позову, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 помер ОСОБА_6 (а.с.42). Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яку в рівних частках по 1/3 частці прийняли ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.01.2020, посвідченого державним нотаріусом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори (а.с.43). Спадкове майно складається із: поліграфічного центру зі спорудами (складові частини), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , (що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.02.2020, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.44); права інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг № НОМЕР_2 зображення знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 », належного померлому ОСОБА_6 , (виписка з Державного реєстру свідоцтв України на торгівельні марки відносно свідоцтва № НОМЕР_2 (а.с.46-48); права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 , зображення знака « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного померлому ОСОБА_6 (а.с.43-45). Згідно з свідоцтвом про зміну імені відповідач у справі, змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (а.с.38).

Суд зазначає, що з дослідженого відео наданого позивачем убачається наступне. Біля будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться значне скупчення людей. Особа чоловічої статі зрізає вхідні металеві двері. Представник позивача коментуючи відео, вказав, що чоловік, який вчиняє такі дії є батьком ОСОБА_2 . Далі з відео вбачається, що біля будівлі стоять відповідачі ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_7 , які ведуть себе адекватно, до жодних протиправних дій сторонніх осіб не закликають. Також з відео вбачається, що відповідач та представник неповнолітнього відповідача безперешкодно не в змозі потрапити до приміщення, оскільки вхідні металеві двері є зачиненими та невідомі суду сторонні особи їх не відчиняють. Далі на відео вбачається, що в приміщенні кабінету (ідентифікувати, що саме за кабінет за допомогою переглянутого відео є не можливим) знаходиться ОСОБА_2 та жодних протиправних дій не вчиняє. На відео вбачається пошкодження дротів та дверей у серединні приміщення, про те хто саме та у який проміжок часу пошкодив майно не вбачається можливим.

У судовому засіданні було досліджено також відеозаписи надані відповідачами з яких вбачається, що вхідні двері цілісні, не пошкоджені та зачиняються. З відео (файл №2) вбачається, що ОСОБА_5 вільно відчиняє двері центрального входу до поліграфічного центру.

З дослідженого у судовому засіданні відео наданого позивачем не вбачається, що воно є цілісним. Суду для дослідження надані окремі фрагменти відео, а отже дійти висновку, що саме за події відбувались у хронологічному порядку не представляється можливим.

Із досліджених у судовому засіданні відео убачається, що саме відповідачі до яких пред`являються вимогу з відшкодування матеріальної шкоди, жодними діями не вчиняли зрізу замків на металевій двері та не вчиняли інших протиправних дій щодо їх пошкодження.

Суд наголошує, що позивачем у справі не доведено належними та допустимими доказами того факту, що саме відповідачі вчиняли незаконні дії щодо спільної сумісної власністю та нанесли матеріальну шкоду позивачу

З у рахуванням спільної сумісної власності декількох осіб на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем не доведено тих обставин, що вхідні металеві двері до поліграфічного центу належать саме їй.

Крім того, ані позивач, ані його представник не надали належних та переконливих доказів, того, що ремонті роботи з установки вхідних дверей зазначені у рахунку від 06.07.2020 №АВ 5862-0620 вчинялися безпосередньо у приміщенні поліграфічного центру по АДРЕСА_1 , оскільки надані позивачем вказаний рахунок та платіжні доручення таких відомостей не містять.

Одночасно у судовому засідання встановлено, що відповідач з донькою перебували у приміщенні поліграфічного центу на законних підставах, оскільки неповнолітня ОСОБА_3 має 1/3 частку у спільному майні.

Суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами ст.1166 ЦК України для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд наголошує, що надані позивачем докази не дають підстав вважати, що матеріальна шкода якої зазнав позивач ОСОБА_5 є наслідком протиправних діянь відповідачів, а не інших осіб. У контексті зазначеного суд вказує про відсутність причинного зв`язку між діями відповідачів та спричиненою шкодою.

З урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 263, 265, 280, 281, 284, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_13 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2020