Ухвала

06 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 125/1857/18

провадження № 61-15247ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу приватної агрофірми «Вікторія» на постанову Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Вікторія» про визнання договору оренди землі недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом та просив визнати недійсним договір оренди землі від 15 серпня 2014 року, укладений між ним та приватною агрофірмою «Вікторія» (далі - ПАФ «Вікторія»), щодо земельної ділянки площею 1,8263 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, а також стягнути з ПАФ «Вікторія» на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності і відповідне клопотання про його поновлення не заявлено, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Барського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано договір оренди землі від 15 серпня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАФ «Вікторія» щодо земельної ділянки площею 1,8263 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області недійсним. Вирішено питання розподілу судових витрат.

13 жовтня 2020 року ПАФ «Вікторія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 19 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій заявник просить постанову Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2020 року скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення суду апеляційної інстанції разом із обґрунтованим підтвердженням причин пропуску строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень, що є підставою для його поновлення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачають вимоги пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ПАФ «Вікторія» подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання приватної агрофірми «Вікторія» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити приватній агрофірмі «Вікторія» строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Вікторія» про визнання договору оренди землі недійсним за касаційною скаргою приватної агрофірми «Вікторія» на постанову Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2020 року.

Витребувати з Барського районного суду Вінницької області вищезазначену цивільну справу № 125/1857/18.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара