ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року Київський районний суд м.Харкова
у складі головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,
12.08.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, шляхом зняття їх з реєстрації обліку в квартирі, що належить позивачу на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування квартири від 05.04.2018, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Рибалко Д.В. на праві власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 43 кв.м., загальною площею 64 кв.м..
Після укладення договору дарування, позивач протягом 2018 -2020 здавав кімнату в квартирі в оренду кожному з відповідачів, та відповідачі, поживши якийсь час в кімнаті, просили зареєструвати їх на півроку, на що ОСОБА_1 погоджувався та зареєстрував в квартирі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 26.03.2019; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 13.03.2020; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 03.05.2019; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований з 24.02.2020; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований з 08.05.2019; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована з 03.05.2019; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований з 03.05.2018.
Востаннє він зареєстрував ОСОБА_3 13.03.2020, проте останній в квартирі ніколи не проживав.
З моменту, коли в позивача дуже захворіла мама він перестав здавати кімнату, але відповідачі з квартири в добровільному порядку не виписалися.
Втім, дані особи, - відповідачі у справі, в квартирі не проживають, їх особистих речей в квартирі немає. Реєстрація відповідачів позбавляє ОСОБА_1 можливості вільно користуватися власністю, оскільки він вимушений сплачувати комунальні послуги за осіб, які в квартирі ніколи не проживали та не проживають. В добровільному порядку вони не знялися з реєстраційного обліку та їх місцезнаходження позивачу не відомо, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 справа передана для розгляду судді Колесник С.А.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.27).
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судових засідань повідомлялись належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення про виклик у судове засідання разом із копією ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів та шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання за місцем реєстрації (а.с.17-23, 28-34), не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ухвали суду від 05.11.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 05.04.2018, посвідченого ПН ХМНО Харківської області Рибалком Д.В. та зареєстрованим в реєстрі за №446 (а.с.5).
Згідно Довідки про зареєстрований у житловому приміщення осіб від 20.07.2020, на теперішній час в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (з 25.03.2010), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (з 18.01.2019), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 26.03.2019), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 13.03.2020), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 03.05.2018), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (з 24.02.2020), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (з 08.05.2019), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (з 03.05.2019), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( з 03.05.2018) (а.с.4, 13).
29.10.2020 складено Акт про не проживання осіб за місцем реєстрації, відповідно до якого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 засвідчують те, що вквартирі за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 починаючи з липня 2019 року по сьогоднішній день не проживають. Їх особистих речей в приміщенні квартири немає (а.с.36).
Крім того, адвокатом Христофоровою К.С. було опитано осіб, про що складено протоколи опитування адвокатом особи за її згодою.
Так, згідно протоколу від 29.10.2020, адвокатом було допитано ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона знає ОСОБА_1 , він є батьком її знайомої ОСОБА_16 . Зі слів ОСОБА_9 , ОСОБА_13 відомо, що ОСОБА_1 здавав в оренду квартиру та реєстрував там сторонніх осіб приблизно з 2018 року. Особисто вона бачила сторонніх осіб в квартирі один раз, їй було повідомлено, що це квартиранти. ОСОБА_13 , зі слів ОСОБА_9 , відомо, що ОСОБА_17 припинив здавати кімнату в оренду, але особи, що там проживали так і залишились там зареєстровані і з реєстраційного обліку не знялись (а.с.37).
ОСОБА_14 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1 , їй також відомо, що він здавав в оренду кімнату в квартирі АДРЕСА_2 з 2018 року та вона дійсно бачила сторонніх осіб, але усього декілька разів. Також пояснила, що ОСОБА_1 припинив здавати кімнату, втім особи, яких він раніше реєстрував в квартирі так і залишились там зареєстровані і з реєстраційного обліку не знялись але не проживають та в квартирі немає їх речей (а.с.38).
ОСОБА_15 дав пояснення про те, що ОСОБА_1 є його другом. В період до 2019 року він декілька разів бачив сторонніх осіб у квартирі АДРЕСА_2 , яким ОСОБА_1 здавав в оренду кімнату. Йому також відомо, що з середини 2019 року ОСОБА_1 перестав здавати в оренду кімнату, але особи, що там були зареєстровані, не виписались за його адресою (а.с.39).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні за місцем реєстрації, не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, у зв`язку з чим позивач, як власник житла, має перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-92цс15, викладена в Постанові від 27.05.2015 року, вказує, що передбачений ст. 391 ЦПК України спосіб захисту усунення перешкод власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-709цс16, викладена в Постанові від 16.11.2016, вказує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Згідно ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою АДРЕСА_1 з наведених вище підстав.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 41, 129 Конституції України, ст.. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст..150 ЖК України, ст. 2, 12, 13, 81, 141, 206, 223, 259, 263-265, 272-275, 279 ЦПК України, Законом України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Повне судове рішення складено 05.11.2020.
Суддя Колесник С.А.