Справа № 513/368/20
Провадження № 2/513/286/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Са ратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Манової Інни Миколаївни до Саратської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Саратської селищної ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Саратського районного суду Одеської області з позовом до Саратської селищної ради, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя в 1973 році батько позивачки отримав земельну ділянку під будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м, на якій побудував будинок, ввів в експлуатацію та проживав там до часу смерті. На момент його смерті разом з ним були зареєстровані дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів, які би підтверджували право власності ОСОБА_3 на це майно.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 19 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Манової Інни Миколаївни до Саратської селищної ради Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування, справа розглядається в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08 липня 2020 року (а.с.62).

За клопотанням представника позивачки у підготовчому засіданні ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 08 липня 2020 року ОСОБА_2 було залучено до участі у справі у якості співвідповідача (а.с.92).

22 жовтня 2020 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 , Саратської селищної ради Одеської області про визнання за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов обґрунтувала тим, що спадкоємцями першої черги є вона (дружина спадкодавця) та дочка ОСОБА_1 . Приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Саратської селищної ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування був прийнятий до спільного розгляду та об`єднаний з первісним позовом ОСОБА_1 до Саратської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування (а.с.116).

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Манова І.М., належним чином повідомлені про розгляд справи, до суду не з`явились. Від представника позивачки адвоката Манової І.М. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Зустрічний позов ОСОБА_2 визнали та не заперечували проти його задоволення, первісний позов підтримали частково, просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.115).

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про розгляд справи, до суду не з`явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити (а.с.114).

Представник відповідача Саратської селищної ради Одеської області, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.106).

Дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Як видно з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1973 році (а.с. 15-20), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х, кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

За вказаними указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Рішенням виконкому Саратської районної ради № 206 від 8 червня 1973 року ОСОБА_3 була відведена земельна ділянка площею 1000 кв.м під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41).

08 червня 1973 року виконкомом Саратської районної ради надано дозвіл ОСОБА_3 на виконання будівельних, санітарно-технічних та спеціальних робіт з будівництва, зазначених у генеральному плані та узгоджених з районним архітектором Саратського району, на вищевказаній земельній ділянці в АДРЕСА_1 . Технічна документація затверджена у складі типового проекту № 4517 та генплану земельної двілянки (а.с.42).

У типовому проекті № 4517 визначені техніко-економічні показчики житлового будинку, основних конструкцій, інженерного обладнання, склад та площа приміщень ( а.с.39).

Рішенням виконкому Саратської селищної ради за № 156 від 23 червня 1994 року ОСОБА_3 було виділено додатково земельну ділянку площею 0,042 га за рахунок пустиря, що примикав до його земельної ділянки (а.с.44).

З довідок архівного відділу Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 14 січня 2020 року за № 35 та від 03.02.2020 року № 61 вбачається, що в документах Саратського райвиконкому за 1973-1994 роки акт введення в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , не зберігся (а.с.47-48).

Власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , рахувався ОСОБА_3 (а.с. 32-38).

Рішенням Саратської селищної ради Одеської області від 21 січня 2020 року за № 17, було внесенно зміни до адресної нумерації житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 та належав покійному ОСОБА_3 , а саме замість " АДРЕСА_2 (а.с.49).

З довідок на нерухоме майно Комунального підприємства "Саратське бюро технічної інвентаризаці" від 14.02.2020 року за № 28, та від 21.02.2020 року за № 37, вбачається, що станом до 31.12.2012 року житловий будинок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 по реєстровим книгам будинкам та домоволодинь в КП "Саратське БТІ" не зареєстровано ( а.с. 45, 46).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 28 лютого 2020 року складає 83951 гривня (а.с. 21-31).

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

17 листопада 1962 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 17 листопада 1962 року Саратським райбюро ЗАГС. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.13).

Як видно з копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області 15 січня 2011 року, та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління Одеської області 17 лютого 2004 року, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 14).

Заповіту ОСОБА_3 не залишив, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка видана приватним нотаріусом Сулаковим І.І. 29.05.2020 року (а.с.70).

ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_1 , та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 370 від 02 березня 2020 року Саратської селищної ради Саратського району Одеської області (а.с.54).

До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 .

27 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. відкрита спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 за № 439-2019. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 68-87).

Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 53).

Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 13 жовтня 2020 року ОСОБА_2 також було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 111).

Відповідно до частини 1 статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Оскільки позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не заявили про відмову від неї, тому первісний позов підлягає частковому задоволенню та за ОСОБА_1 належить визнати право власності після смерті ОСОБА_6 на 1/2 частку належного йому житлового будинку. Вимоги позивачки ОСОБА_1 в іншій частині є необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Зстрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню, та за ОСОБА_2 належить визнати право власності після смерті ОСОБА_6 на 1/2 частку належного спадкодавцеві житлового будинку.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2-15, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Манової Інни Миколаївни до Саратської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 26 березня 2002 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти первісного позову ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Саратської селищної ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_7 , виданий 31 липня 2002 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складене 06 листопада 2020 року.

Суддя А. І. Бучацька