Провадження 2-з/522/643/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО Донбас Північний», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Приморського районного суду м. Одеси 06.10.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО Донбас Північний», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Домусчі Л.В..

Ухвалою суду від 26.10.2020 року провадження справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 30.11.2020 року.

До суду 03.11.2020 року надійшла заява представника позивача, згідно якої просив забезпечити позов до розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Згідно обґрунтування заяви, після визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення до теперішнього часу Позивачу не відшкодована нею матеріальна шкода у повному обсязі. ОСОБА_2 жодного разу з моменту ДТП не здійснила ніяких заходів щодо позасудового добровільного відшкодування заподіяної шкоди. На даний момент Відповідач ОСОБА_2 , згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення є власником автомобілю «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому вона скоїла дорожньо-транспортну пригоду 03.07.2020 року, унаслідок якої були завдані збитки позивачу. Отже, з метою запобігання ускладнення чи можливого невиконання рішення суду про задоволення позову, вважає, що забезпечення позову у вигляді арешту належного відповідачці транспортного засобу є доцільним.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала. щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд вбачає, що предметом позову є вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу «JEEP COMPAS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , унаслідок ДТП 03 липня 2020 року, а саме:

- зі страхової компанії у розмірі 22 208,34 грн.;

- ОСОБА_2 як винної особи у розмірі 82 272, 92 грн..

Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року, за подіями 03.07.2020р. відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Представник заявника, звертаючись із даною заявою, просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

З огляду на викладене, зважаючи на предмет та підстави позову, а також надані до клопотання докази, суд приходить до висновку про його задоволення та вважає за можливе накласти арешт до розгляду справи по суті на автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

При цьому суд вважає, що таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності та процесуальної рівності сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Із урахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

До розгляду справи по суті забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження автомобіля.

Копію ухвали для виконання направити до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 05.11.2020 року.

Суддя: Л.В. Домусчі