Справа № 489/3749/20
Номер провадження 2/489/2182/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач 2), третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Воробйова Тетяна Анатоліївна; третя особа - Миколаївська універсальна товарна - сировинна біржа про визнання біржового договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування

встановив

В серпні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ОСОБА_3 , її малолітнім сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу квартири. Вказаний договір був зареєстрований на Миколаївській універсальній товарній - сировинній біржі та зареєстрований Миколаївським БТІ. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Оскільки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, то позивач позбавлений можливості вчинити нотаріальні дії зі спадковим майном через відсутність нотаріального посвідчення договору.

Сторони в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку за останнім відомим місцем проживання.

Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Воробйова Т. А. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

23.02.1998 між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені свого малолітнього сина ОСОБА_1 з іншої сторони був укладений договір № 2150-л купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений договір був оформлений на Миколаївській універсальній товарній - сировинній біржі. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.01.2020 ОСОБА_3 померла.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.09.1992, матір`ю позивача є ОСОБА_3 .

Позивач звертався до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але 03.08.2020 отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки договір купівлі - продажу квартири укладено з порушеннями правил біржових торгів, тому є недійсним.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено у пунктах 1, 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, судом встановлено, що сторонами за договором виконано усі істотні умови договору, що підтверджується реєстрацією права власності в ММБТІ, реєстрацією померлої у вказаній квартирі, а також те, що смерть ОСОБА_3 унеможливлює нотаріальне посвідчення угоди.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2150-л від 23.02.1998, що укладений на Миколаївській універсальній товарній - сировинній біржі та зареєстрований в ММБТІ 05.03.1998 за реєстровим № 20108.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач 1: Миколаївська міська рада, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 10.11.2020.

Суддя В. В. Кокорєв