ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/307/20
Провадження № 22-ц/4820/1669/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Костика О.М., представника державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області адвоката Богуша І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Теофіпольської селищної ради на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 3 серпня 2020 року (суддя Самойлович А.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Теофіпольської селищної ради, державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук Вікторії Анатоліївни про визнання незаконним та скасування листа-повідомлення про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі, скасування запису (рішення) про державну реєстрацію розірвання договору оренди, визнання незаконним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що спірний договір оренди, який був укладений 31 березня 2015 року між ним як орендарем та орендодавцем Теофіпольською райдержадміністрацією на п`ятирічний строк, продовжений в подальшому до семи років, був достроково розірваний селищною радою в односторонньому порядку без достатніх для цього підстав. Зокрема, позивач зазначав, що відсутні будь-які підстави для припинення договору оренди або його розірвання в односторонньому порядку, передбачені ст. 651 ЦК України, ст.ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі».

Також позивач зазначав, що відсутні підстави для припинення договору на підставі, передбаченій пунктом 8 даного договору, а саме, укладення договору на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, оскільки категорія нерозподілених земельних ділянок та не витребуваних часток (паїв), до якої відноситься спірна земельна ділянка, після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (власниками не витребуваних земельних часток (паїв) або їх спадкоємцями), про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, що передбачено ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

У зв`язку з цим позивач просив суд

- визнати незаконним та скасувати лист-повідомлення Теофіпольської селищної ради від 22 листопада 2019 року №738 «Про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 31 березня 2015 року №14, площею 42,9130 га, кадастровий номер :02:005:0095, яка розташована на території Теофіпольської селищної ради;

- скасувати запис від 6 грудня 2019 року державного реєстратора Лідихівської сільської ради Янчарук В.А. про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 31 березня 2015 року №14;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Лідихівської сільської ради Янчарук В.А. про розірвання договору оренди землі, індексний номер 50111613 від 10 грудня 2019 року на вищезазначену земельну ділянку;

- судові витрати стягнути з відповідачів.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 3 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано лист-повідомлення Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 22 листопада 2019 року № 738 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14, площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095.

Скасовано запис від 06 грудня 2019 року державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук Вікторії Анатоліївни про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14 на земельну ділянку площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, яка розташована на території Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. від 10 грудня 2019 року індексний номер 50111613 про розірвання договору оренди землі, щодо земельної ділянки площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095.

Стягнуто з Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 1471,40 грн. в рахунок повернення сплаченого при подачі позову судового збору.

Стягнуто з Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 1471,40 грн. в рахунок повернення сплаченого при подачі позову судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, Теофіпольська селищна рада в апеляційній скарзі просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення невірно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та суперечать приписам ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», згідно з якими розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Теофіпольською селищною радою 20 вересня 2019 року прийнято рішення №7-43/2019 «Про прийняття в комунальну власність земельних ділянок», згідно якого у комунальну власність Теофіпольської селищної ради прийнято спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0095 площею 42,9130 га, у зв`язку з чим відбулась зміна права власності, відтак, після прийняття рішення та переходу права власності до Теофіпольської селищної ради виникла законна підстава для розірвання даного договору в односторонньому порядку. 22 жовтня 2019 року рішенням державного реєстратора Білогірської РДА Хмельницької області Пилипчуком Ю.М. за Теофіпольською селищною радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №185708233 від 22.10.2019. Тому після реєстрації за Теофіпольською селищною радою права комунальної власності на спірну земельну ділянку, настала інша законна підстава для припинення дії договору, що не було враховано судом при прийнятті рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту частини третьої статті 16 ЦК України убачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

ОСОБА_1 в обгрунтування позовних вимог про визнання незаконним та скасування листа-повідомлення Теофіпольської селищної ради про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. про розірвання договору оренди спірної земельної ділянки, посилається на порушення його прав як дійсного орендаря зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Положення про необхідність державної реєстрації права оренди земельної ділянки закріплене також і в частині п`ятій статті 6 Закону України «Про оренду землі».

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державній реєстрації підлягає право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відносини щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій регламентовано, зокрема, статтею 25 ЗК України. Відповідно до частини першої цієї статті при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно (частини друга та третя статті 25 ЗК України).

Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, відповідно з частинами третьою-п`ятою статті 118 ЗК Кодексу, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проєкту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проєкту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

26 квітня 2003 року набрав чинності Закон України N 675-IV "Про внесення змін до Земельного кодексу України", яким пункт 8 розділу Х ЗК України доповнено абзацами, згідно з якими члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності ним Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано Законом України від 5 червня 2003 року N 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі - Закон України N 899-IV).

Статтями 1 та 2 Закону України N 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Указаним Законом повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) надані сільським, селищним, міським радам.

Нерозподіленою земельною ділянкою, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», є земельна ділянка, яка відповідно до проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до пункту 21 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України встановлено, що з дня набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав законної сили 01 січня 2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Право власності на землю, відповідно до ч. 5 ст. 83 ЗК України, територіальні громади набувають у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно договору оренди землі №14, укладеного 31 березня 2015 року, Теофіпольська райдержадміністрація передала в оренду ОСОБА_1 у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із нерозподілених (не витребуваних) земель, яка знаходиться на території Теофіпольської селищної ради площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095. Строк дії даного договору, з урахуванням додаткової угоди, укладеної 07 червня 2017 року між цими ж сторонами, встановлено на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше семи років (а. с. 11-12).

Право оренди 04 лютого 2016 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області Коломисюком Ю.В. за номером 13128098.

20 вересня 2019 року Теофіпольською селищною радою було прийняте рішення № 7-43/2019 «Про прийняття в комунальну власність земельних ділянок», відповідно до якого прийнято у комунальну власність Теофіпольської селищної ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які сформовані із земель колективної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі і спірна земельна ділянка площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095 (а. с. 139 подали в апеляції).

Державним реєстратором Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Пилипчуком Ю.М. 15 жовтня 2019 року було здійснено державну реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0095 за Теофіпольською селищною радою та внесено запис № 33782777 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 140).

22 листопада 2019 року виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради за підписом селищного голови було направлено ОСОБА_1 лист під номером 738, яким доведено до відома одержувача, як орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0095, про прийняття у комунальну власність переданої йому в оренду земельної ділянки. Також ОСОБА_1 було повідомлено про розірвання договору оренди в односторонньому порядку у зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку, відповідно до п. 40 договору оренди № 14 від 31 березня 2015 року, яким передбачено підставою для розірвання договору перехід права власності на земельну ділянку (а. с. 13).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10 грудня 2019 року № 192217333, державним реєстратором Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. 06 грудня 2019 року було зареєстровано припинення іншого речового права позивача - права оренди земельної ділянки площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095 на підставі договору оренди землі № 14 від 31 березня 2015 року (а. с. 15).

Підставою для припинення речового права стало повідомлення про розірвання серії та номер 738, виданого 22 листопада 2019 року Теофіпольською селищною радою Теофіпольського району Хмельницької області, відомості внесено до реєстру 10 грудня 2019 року державним реєстратором Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А., індексний номер рішення 50111613.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що незважаючи на передання у комунальну власність спірної ділянки, фактично вона не є землею комунальної власності, а перебуває лише у розпорядженні селищної ради до моменту отримання особами, які мають право на земельну частку (пай), але з тих чи інших причин не була виділена власнику. На селищну раду даним законом лише покладено повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), тобто перебування нерозподілених земельних ділянок у комунальній власності є одним з етапів процедури виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності.

Законодавством передбачена можливість передачі нерозподілених земельних ділянок та невитребуваних земельних часток (паїв) в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, і договір оренди землі № 14 від 31 березня 2015 року між орендодавцем Теофіпольською райдержадміністрацією та орендарем ОСОБА_1 , укладений відповідно до вимог цієї статті.

Оскільки у Теофіпольської селищної ради не було законних підстав для дострокового розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки, яка відноситься до нерозподілених земельних ділянок та невитребуваних земельних часток (паїв), позаяк не настало жодної з підстав для припинення дії договору, передбачених у пунктах 8 та 40 договору, - посвідчення права власності на земельні ділянки, закінчення строку дії договору або перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, у державного реєстратора були відсутні підстави для скасування запису про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14 земельної ділянки площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, яка розташована на території Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд погоджується повністю.

Однак, з висновком суду про визнання незаконним та скасування листа-повідомлення Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 22 листопада 2019 року № 738 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14, площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, визнання незаконним та скасовання рішення державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. від 10 грудня 2019 року індексний номер 50111613 про розірвання договору оренди землі, щодо земельної ділянки площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18).

Лист-повідомлення голови Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 22 листопада 2019 року № 738 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі носить рекомендаційний характер і не впливає на права позивача.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - визнання незаконним та скасування листа-повідомлення Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 22 листопада 2019 року № 738, підписаного головою селищної ради, про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14, площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, визнання незаконним та скасовання рішення державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. від 10 грудня 2019 року індексний номер 50111613 про розірвання договору оренди землі, щодо земельної ділянки площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, яке вичерпало свою дію, не веде до поновлення його прав, а тому є неналежним способом захисту, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Посилання апелянта, що висновки суду не відповідають обставинам справи та суперечать приписам ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», згідно з якими розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором, не може бути підставою для скасування рішення суду в частині скасування запису від 06 грудня 2019 року державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14 на земельну ділянку площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, яка розташована на території Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Перехід до комунальної власності земель колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, на підставі пункту 21 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, не є тотожним державній реєстрації права власності, так як до 01 січня 2025 року право власності на такі землі можуть мати лише особи, визначені ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», або територіальні громади, на території яких ці землі знаходяться, починаючи з 01 січня 2025 року відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 13 даного Закону.

Крім того, законодавством чітко визначено підстави набуття територіальними громадами права власності на землю та розірвання договору оренди. Зазначені обставини, перехід до комунальної власності земель колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, до таких на день реєстрації рішення про розірвання договору оренди віднесені не були.

Встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених вище норм законодавства дають підстави стверджувати, що спірні земельні ділянки є сформованими та відносяться до нерозподілених (невитребуваних) часток (паїв), які не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних адміністрацій та рад до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Положення зазначених норм законодавства не надають права адміністраціям та радам розривати в односторонньому порядку укладені та діючі договори оренди, тому рішення суду в частині скасування запису від 06 грудня 2019 року державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 31 березня 2015 року № 14 на земельну ділянку площею 42,9130 га з кадастровим номером :02:005:0095, яка розташована на території Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області, слід залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Теофіпольської селищної ради задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 3 серпня 2020 року скасувати в частині визнання незаконним та скасування листа-повідомлення про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі, визнання незаконним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Теофіпольської селищної ради, державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчарук В.А. про визнання незаконним та скасування листа-повідомлення про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі, визнання незаконним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі, відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 6 листопада 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк