Справа № 431/3774/20
Провадження №2-о/431/1179/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Пелиха О.О.,

за участі секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Старобільська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду з заявою, заінтересована особа Старобільська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту спільного проживання однією родиною.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник та його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала у селищі Іванівка Антрацитівського району Луганської області. Заявник ОСОБА_1 також зареєстрований у селищі Іванівка Антрацитівського району, але на іншій вулиці. Восени 2018 року заявник перевіз матір до себе додому на АДРЕСА_1 . 18.08.2019 року мати заявника померла у селшищі Іванівка Антрацитівського району Луганської області. Після смерті матері заявника відкрилась спадщина. Заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено, що він пропустив строк для звернення до нотаріальної контори, а довідка про його спільне проживання з матір`ю не є дійсною, тому, що видана у ЛНР. Заявник не є таким, що вже прийняв спадщину.

Заявник не може іншим чином довести факт спільного проживання з матір`ю, тому змушений звернутись до суду.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, у заяві просили суд розглядати справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи Старобільської державної нотаріальної контори Ковальов А., в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, зауважень щодо справи не має.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Іванівка Антрацитівського району Луганської області.

Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, заявником до заяви про встановлення факту спільного проживання додано довідку від 30.08.2019 видану в селищі Іванівка Антрацитівського району Луганської області, так званої ЛНР, про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом на день смерті останньої по АДРЕСА_1 .

Надана заявником довідка видана на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження ( вуличним селища Іванівка Луганської області).

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Вказана обставина позбавляє заявника можливості оформити спадщину після смерті матері у встановлений чинним законодавством спосіб та порядок.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин суд вважає надана заявником довідка від 30.08.2019, як доказ проживання спільно з матір`ю, не дивлячись на те, що видана на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України, належним та допустимим.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обставини, на які посилається заявник, знайшли підтвердження в ході судового розгляду та судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 спільно проживав однією родиною разом із матір`ю з жовтня 2018 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 76-81, 258, 259, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Старобільська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець селища Іванівка Антрацитівського району Луганської області, постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, уродженкою с. Айдар Ровеньського району Бєлгодської області за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 2018 року по момент її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Пелих