Справа № 598/415/20
провадження № 4-с/598/3/2020
УХВАЛА

іменем України

"05" листопада 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області у складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

з участю секретаря Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герба Катерини Вікторівни щодо винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника, зняття арешту з карткового рахунку боржника та поновлення строку для подачі скарги у виконавчому провадженні №62235816 з примусового виконання судового наказу №598/415/20 виданого 02 квітня 2020 року Збаразьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 210,2 грн,-

встановив:

До Збаразького районного суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою, зареєстрованою через канцелярію суду 24.07.2020р., на дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герби К.В. щодо винесення 06.06.2020р. у виконавчому провадженні №62235816 постанови про накладення арешту на зарплатний картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» та зняття арешту з вказаного рахунку. В якій просить:

1. Поновити їй, ОСОБА_1 строк для подачі даної скарги щодо визнання дій державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герба Катерини Вікторівни протиправними в частині винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника від 03.06.2020р. у виконавчому провадженні №ВП62235816 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 (), відкритого у АТ КБ «Приватбанк», як такий що пропущений з поважних причин.

2. Визнати дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герба Катерини Вікторівни щодо винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника від 03.06.2020р. у виконавчому провадженні №ВП 62235816 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправними.

3. Зняти арешт з карткового рахунку № НОМЕР_1 (), відкритого у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , ІПН ( НОМЕР_2 ), який використовується для отримання нею заробітної плати, накладений відповідно до постанови державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герба Катерини Вікторівни про накладення арешту на кошти боржника від 03.06.2020р. у виконавчому провадженні №62235816.

Свою скаргу мотивує тим, що 02.04.2020р. у справі №598/415/20 Збаразьким районним судом Тернопільської області винесений судовий наказ про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не погоджуючись із даним судовим наказом, вона подала до Збаразького районного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу. Розраховуючись за продукти харчування в одному із супермаркетів 05.06.2020р. вона дізналась, що її зарплатний рахунок заблокований, що стало підставою неможливості використання належною їй банківською карткою та використання коштів розміщених на ньому, що призвело до порушення законного права вільного розпорядження належного їй майна у вигляді заробітної плати та позбавлення єдиного джерела до існування. Зокрема про наявність відкритого виконавчого провадження від 03.06.2020р. та про винесену постанову про накладення арешту на кошти боржника вона дізналась від консультанта гарячої лінії «Приватбанку» 05.06.2020р., однак постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2020р., постанову про накладення арешту на кошти боржника від 03.06.2020р. нею отримано 17.07.2020р.. Вважає, що постанова від 03.06.2020р. державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герба Катерини Вікторівни про накладення арешту на кошти боржника на зарплатний рахунок в банківських установах винесена всупереч чинного законодавства, є протиправною та такою, що підлягає до скасування.

27 липня 2020 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області постановлено прийняти до провадження скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо накладення арешту на зарплатний рахунок.

18 серпня 2020 року на адресу суду від старшого державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герби К.В. надійшов відзив на дану скаргу на дії державного виконавця, в якому вона зазначає, що Закони України не містять заборони звертати стягнення та накладати арешти на кошти на рахунках боржників, які відкриті для зарахування заробітної плати, пенсії, а також не визначають такі рахунки як рахунки із спеціальним режимом використання. Крім цього, ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», яка визначає види рахунків, що можуть відкриватися банками своїм клієнтам, не містить таких видів рахунків, як зарплатний, пенсійний. Крім цього, у кожній винесеній постанові про арешт коштів боржника зазначається «у межах суми звернення стягнення». Тобто у постанові про арешт коштів ОСОБА_1 зазначалось у межах суми стягнення 210,2 грн., однак з невідомих причин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не звертає уваги на даний пункт у постанові про арешт коштів боржника та накладає арешт на всі грошові кошти, що містяться на рахунку. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо накладення арешту на зарплатний рахунок та відмовити у стягненні судових витрат.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак, на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Старший державний виконавець Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герба К.В. у судове засідання не з`явилась, однак, на адресу суду надійшов відзив на скаргу, в якому вона просить скаргу розглядати за Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Тимошенко О.Ю. в судове засідання не з`явився, однак, на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, заперечує щодо задоволення даної заяви ОСОБА_1 та вказує, що підстав для її задоволення немає.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Так, судом встановлено, що 02 квітня 2020 року Збаразьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 210,20 грн (двісті десять гривень двадцять копійок).

03 червня 2020 року постановою старшого державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гербою К.В. відкрито виконавче провадження №62235816 з примусового виконання судового наказу №598/415/20 виданого 02 квітня 2020 року Збаразьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 210,2 грн.

03 червня 2020 року постановою старшого державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гербою К.В. постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунки що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення 210,2 грн.

Заявник ОСОБА_1 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» має картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує заробітну плату. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ), що стверджується копією довідки виданої 10.06.2020р. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.9).

Згідно положення ч.1, 2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до вимог ч.3, 5 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження», банки у разі відкриття рахунку на ім`я фізичної особи, внесеної до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, або закриття рахунку такою особою зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35 1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (стаття 56 ЗУ Про виконавче провадження).

Згідно положення ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частина 4 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ч.2 ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, зі змісту вказаних норм права вбачається, що накладати арешт на майно (кошти) в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно (кошти) належить на праві власності саме боржнику.

Враховуючи, що грошові кошти, що містяться на рахунках боржника ОСОБА_1 та знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ), відкритого у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується даними довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі чого вона є власником вказаних грошових коштів, а тому державним виконавцем були вчинені дії у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герби Катерини Вікторівни щодо винесення 03.06.2020р. постанови про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №62235816 та про відсутність підстав для зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 (), відкритого у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 тому, що після отримання судового наказу у справі №598/415/20, винесеного 02.04.2020р. Збаразьким районним судом Тернопільської області, державним виконавцем правомірно прийнято його до виконання, оскільки стягувачем він пред`явлений до виконання у межах строку встановленого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та вищевказані виконавчі дії проведено державним виконавцем в межах правомірно відкритого виконавчого провадження задля виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

При цьому суд враховує, що постанова старшого державного виконавця від 03 червня 2020 року про арешт коштів боржника містить вірне зазначення межі суми звернення стягнення, а саме 210,2 грн.

Крім того, учасниками судового розгляду суду не надано належних та допустимих доказів того, що заявник, ОСОБА_1 , про наявність відкритого виконавчого провадження від 03.06.2020р. та про винесену постанову про накладення арешту на кошти боржника, дізналась від консультанта гарячої лінії «Приватбанку» 05.06.2020р., і що постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2020р., постанову про накладення арешту на кошти боржника від 03.06.2020р. нею отримано 17.07.2020р..

Отже, суду не надано належних та допустимих доказів того, що десятиденний строк для подання скарги до суду, який відповідно до вимог ч.1 ст.449 ЦПК України, визначається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, пропущений з поважних причин.

Суд вживав заходів, в межах дозволених чинним законодавством, для з`ясування всіх обставин справи, неодноразово викликав у судове засіданні всіх учасників справи. Однак, останні у судове засідання не з`явилися і не скористалися своїми правами, зокрема щодо надання суду пояснень та доказів.

Таким чином, строк для подання даної скарги до суду не може бути поновлено судом, оскільки заявником не доведено, що строк пропущений з поважних причин, а тому і в цій частині скарги слід відмовити.

При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1, 3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення і дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, 5, 9, 10, 12, 18, 26, 48, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.89, 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

постановив :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Герби Катерини Вікторівни щодо винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника, зняття арешту з карткового рахунку боржника та поновлення строку для подачі скарги у виконавчому провадженні №62235816 з примусового виконання судового наказу №598/415/20 виданого 02 квітня 2020 року Збаразьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 210,2 грн відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на заявника ОСОБА_1 .

На дану ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дана повна ухвала суду складена і підписана суддею 05 листопада 2020 року.

Суддя Богдан Олещук