Справа № 205/3415/20
06 листопада 2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Дикаленко А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що між Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» (перейменоване із Приватного акціонерного товариства «МТС Україна»), що є правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок» та ОСОБА_1 була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку №6139863 від 16.02.2013 року, згідно з яким позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги мобільного зв`язку, а ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок оплачувати надані послуги у строки та в порядку, визначеному договором. Проте відповідач належним чином взяті на себе за договором зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за надані послуги не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 7576 грн. 58 коп. З цих підстав позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 7576 грн. 58 коп., а також судовий збір у сумі 2102 грн.
В наданому до суду клопотанні позивач просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач в судове засіданні за викликами повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.5 Закону України «Про телекомунікації» цим Законом регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування.
Статтею 63 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: 1) використовувати кінцеве обладнання, що має документ про підтвердження відповідності; 2) не допускати використання кінцевого обладнання споживача для вчинення протиправних дій або дій, що суперечать інтересам національної безпеки, оборони та охорони правопорядку; 3) не допускати дій, що можуть створювати загрозу для безпеки експлуатації мереж телекомунікацій, підтримки цілісності та взаємодії мереж телекомунікацій, захисту інформаційної безпеки мереж телекомунікацій, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; 4) не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам; 5) виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.
Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що 16.02.2013 року між Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» (перейменоване із Приватного акціонерного товариства «МТС Україна»), що є правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № НОМЕР_1 .
З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачеві було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_2 . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на НОМЕР_3 .
Згідно п.5.2. Договору відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За змістом п.6.3. Договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Згідно довідкової інформації про надані послуги по особовому рахунку НОМЕР_3 , звіту по історії балансу, заборгованість ОСОБА_1 утворилася під час перебування останнього за межами України і користування послугами «Міжнародного роумінгу».
Таким чином, встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, плату за надані телекомунікаційні послуги не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 7576 грн. 58 коп.
З огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги за договором про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку від 16.02.2013 року №6139863, яка виникла за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 7576 грн. 58 коп.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,33,63 Закону України «Про телекомунікації», ст.ст.3,6, 11,202,207,208,525,526,530,611,629,901,903 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,247,258,259, 263-268,280,281 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак