У х в а л а

Іменем України

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 376/745/20-ц

провадження № 61-15953 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» на ухвалу Сквирського районного суду Київської області

від 02 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Гарант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське», державного реєстратора Рокитнянської районної адміністрації Київської області Шимченка Юрія Леонідовича про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування реєстраційних дій та поновлення договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Гарант» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське», державного реєстратора Рокитнянської районної адміністрації Київської області

Шимченка Ю. Л. про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування реєстраційних дій та поновлення договорів оренди землі.

У квітні 2020 року товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Гарант» подано заяву про забезпечення зазначеного позову, шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками, а саме: площею 2,7685 га кадастровий номер :03:006:0007; площею 4,8858 га кадастровий номер :02:014:0002; площею 3,2168 га кадастровий номер :03:006:0002; площею 1,4551 га кадастровий номер :03:006:0023; площею 2,7766 га кадастровий номер :03:007:0006, площею 2,8766 га кадастровий номер :03:006:0004, площею 2,7686 га кадастровий номер :03:006:0008, які розташовані в межах Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, у тому числі, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Гарант» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками, а саме: площею 2,7685 га кадастровий номер :03:006:0007; площею 4,8858 га кадастровий номер :02:014:0002; площею 3,2168 га кадастровий номер :03:006:0002; площею 1,4551 га кадастровий номер :03:006:0023; площею 2,7766 га кадастровий номер :03:007:0006, площею 2,8766 га кадастровий номер :03:006:0004, площею 2,7686 га кадастровий номер :03:006:0008, які розташовані в межах Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, у тому числі, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю, до вирішення справи по суті в суді.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» залишено без задоволення. Ухвалу Сквирського районного суду Київської області

від 02 квітня 2020 року залишено без змін.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про відмову

у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги у відкритті касаційного провадження

у справі слід відмовити.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що предметом позову

є право користування земельними ділянками, розташованими у межах Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, користувачем яких є позивач.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист,

або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,

за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод

та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову щодо заборони вчиняти будь-які дії

щодо користування спірними земельними ділянками.

При цьому суди виходили з існування реальної загрози того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити

в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому вжиття заходів забезпечення позову забезпечить фактичне виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої та апеляційної інстанцій

не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства

з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Гарант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське», державного реєстратора Рокитнянської районної адміністрації Київської області Шимченка Юрія Леонідовича про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування реєстраційних дій

та поновлення договорів оренди землі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник