Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/108/2020 Справа № 641/1843/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Департамент територіального контролю Харківської міської ради, про знесення самочинно збудованих об`єктів за рахунок їх власників, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Департамент територіального контролю Харківської міської ради, про знесення за рахунок їх власників самочинно збудованих об`єктів, а саме гаражних боксів, гаражів, будівлі мийки для автомобілів та зливної ями для мийки автомобілів, які розташовані на земельних ділянках: кадастровий номер :06:010:0042, кадастровий номер :06:010:0038, кадастровий номер :06:010:0039, кадастровий номер :06:010:0041, кадастровий номер :06:010:0040, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.03.2020 відкрито провадження у справі.

04.11.2020 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить заборонити відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проводити та виконувати будівельні роботи з будівництва гаражних боксів, гаражів, будівлі мийки для автомобілів та зливної ями для мийки автомобілів, які розташовані на земельних ділянках: кадастровий номер :06:010:0042, кадастровий номер :06:010:0038, кадастровий номер :06:010:0039, кадастровий номер :06:010:0041, кадастровий номер :06:010:0040, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , земельної ділянки 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :06:010:0029, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1128 га, кадастровий номер :06:010:0030. Поруч з його земельними ділянками та поруч з його житловим будинком незаконного проводяться самочинні будівельні роботи з будівництва гаражних боксів, гаражів та великої зливної ями для мийки автомобілів. Самочинне будівництво проводиться відповідачами власниками земельних ділянок та на їх земельних ділянках. Протиправні дії відповідачів порушують його прав, пожежну безпеку, санітарне благополуччя, екологічне благополуччя. Земельні ділянки за цільовим призначенням виділялися відповідачам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для індивідуального садівництва, а не для будівництва великого гаражного кооперативу, де постійно в безпосередній близькості до земельних ділянок позивача будуть постійно викидатися в повітря багато шкідливих вихлопів з автомобілів, мийка автомобілів з використанням шкідливих хімічних речовин буде забруднювати шар землі та свердловину позивача, на його земельні ділянки буде попадати забруднена шкідливими хімічними речовинами вона, що призведе до загибелі зелених насаджень позивача, великі бетонні паркани не передбачені ДБН та будуть обмежувати провітрюваємість його земельних ділянок. Крім того, одна з самочинних споруд знаходиться в охоронній зоні кабельного зв`язку. Позивач вказує, що із потеплінням активізувалось незаконне будівництво, з моменту подачі позову будівництво набуло масштабу. Факт незаконного будівництва встановлений та підтверджений Департаментом територіального контролю Харківської міської ради та Інспекцією ДАБК, спеціального дозволу на проведення цього будівництва не видавалось, тому дії відповідачів щодо незаконного будівництва мають бути припинені на час розгляду справи, до винесення судового рішення по суті.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: … 3) … обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; … 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 1 статті 153 ЦПК України встановлює, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесенні. Обставини, що зазначаються позивачем на обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, є лише його припущеннями на майбутнє. Крім того, викладені обставини є фактично обґрунтуванням змісту позовних вимог, а не заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому необхідно залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Департамент територіального контролю Харківської міської ради, про знесення самочинно збудованих об`єктів за рахунок їх власників, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя -Д. Є. Боговський