Провадження 2/521/3826/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйка І.А.,

за участі секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває вищевказана цивільна справа.

22.10.2020 року представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заяву про закриття провадження у справі.

04.11.2020 року учасники справи у судове засідання з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у вищевказаній справі необхідно закрити, виходячи з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до позовної заяви предметом спору у даній справі є вимоги позивачки про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шеплоцької Христини Богданівни про скасування реєстрації права власності Позивача на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачкою ставляться позовні вимоги, що, на думку суду не можуть бути предметом розгляду в загальному суді в порядку, визначеному ЦПК України, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Зазначений спір має публічно-правовий характер, оскільки в рамках справи № 521/15205/20 позовні вимоги позивача ґрунтуються на визнанні незаконним та скасуванні рішення державного реєстратора, як суб`єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав. Тобто, у цих вимогах спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно фактичні адміністративно-управлінські функції державного реєстратора, який у межах спільних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень, тому спір є публічно правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну позицію висловлено в рішенні Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 25.04.2017 року по справі № 21-3197а 16 та в постанові Великої Палати Верховною суду України від 04.04.2018 року в рамках справи № 826/9928/15.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно положень п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування здійснюють управлінські функції як суб`єкт владних повноважень, а також в інших спорах публічно-правового характеру підвідомчі адміністративним судам.

Таким чином, судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шеплоцької Христини Богданівни від 13.01.2016 року про скасування реєстрації права власності позивача на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , становлять спір із суб`єктом владних повноважень, який розглядається адміністративним судом згідно положень ст. 19 КАС. Спори щодо скасування чи реєстрації речових прав на майно відносяться до юрисдикції адміністративних судів, оскільки випливають з публічно-правових відносин з приводу здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Отже, у даній справі між сторонами відсутній спір про право, оскільки позивач оскаржує не правомірність набуття права власності на нерухомі майно, а законність або протиправність рішення та дій державного реєстратор під час виконання ним своїх владних повноважень та адміністративних функцій, а тому дійсна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а як наслідок справа підлягає закриттю з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Отже, ОСОБА_1 необхідно звернутися з даним спором до суду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 4, 19 КАС України, ст.ст. 15, 16, 19, 48, 260, 263, 255, 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2020 року.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.