Ухвала

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 757/37203/16-ц

провадження № 61-4521св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивачі звернулися з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме просили стягнути солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на їх користь матеріальну шкоду в сумі 8 424 226,00 грн, заподіяну внаслідок руйнування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та матеріальну шкоду в сумі 16 606 375,00 грн, заподіяну внаслідок руйнування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнути солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на їх користь матеріальну шкоду в сумі 501 314,91 грн, заподіяну внаслідок знищення рухомого майна, що знаходилось в зруйнованих будинках; стягнути солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на їх користь моральну шкоду в сумі по 100 000,00 грн на кожного.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 8 424 226,00 грн, заподіяну внаслідок руйнування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 16 606 375,00 грн, заподіяну внаслідок руйнування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 501 314, 91 грн, заподіяну внаслідок знищення рухомого майна, що знаходилось в зруйнованих будинках.

Стягнуто солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Стягнуто солідарно з Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року задоволено.

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року задоволено.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

У березні 2020 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Науменко Ю. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з частиною 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська