Єдиний унікальний номер 229/607/20
Номер провадження 2/229/756/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі: Білик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк " Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач ПАТ АТ «Укргазбанк» звернувся 07 лютого 2020 року до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 січня 2012 року між АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2233/9-Ж/318/04, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору передбачені наступні умови кредитування:

- сума кредиту - 240000,00 гривень (п. 1.1 Кредитного договору);

- процентна ставка за користування кредитом - 16,3% річних (п. 1.4.1 Кредитного договору);

- процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - процентна ставка, визначена у п. 1.4.2. Кредитного договору - 21,3 % річних;

- строк повернення кредитних коштів - до 24 січня 2032 року (п. 1.3.1 Кредитного договору).

Банк свої договірні зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідач, починаючи з серпня 2014 року не сплачує проценти за користування кредитними коштами, та не повертає кредитні кошти згідно графіку, передбаченого кредитним договором.

Станом на 09 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 не сплачено:

- нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2015 року - 28755,94;

- заборгованість за кредитом - 235010,20 грн.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 09 січня 2020 року становить 263766,14 грн.

Зазначають, що в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №4/318/04 від 25 січня 2012 року, за умовами пункту 1.1. якого ОСОБА_2 зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі Позичальником зобов`язань по Кредитному договору.

Просять солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ АК «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором у сумі 263766,14 гривні та стягнути на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 лютого 2020 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 25 лютого 2020 року (а.с. 40-41).

Відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 10 березня 2020 року підготовче провадження в справі було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 08 квітня 2020 року (а.с.58-59).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання розглядати справу за відсутності представника банку, не заперечують щодо винесення заочного рішення (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи - шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи - шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідачів ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. 20 жовтня 2020 року надав відзив на позовну заяву, просив позовну заяву задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в сумі 235010,20 грн. В іншій частині просять відмовити. У відзиві представник відповідачів зазначив наступне.

Після укладення шлюбу 29 липня 2015 року прізвище відповідача ОСОБА_1 змінилося на " ОСОБА_1 ".

До серпня 2014 року ОСОБА_1 належним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором. У серпні 2014 року місто Донецьк, де мешкає ОСОБА_1 та де знаходиться квартира, на придбання якої було надано кредит, захоплено незаконними збройними формуваннями. З цього часу місто Донецьк є тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. З цього ж часу відповідні територіальні підрозділи позивача ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та будь-яких інших банків припинили діяльність у місті Донецьк.

Відповідно до Постанови Правління Національного Банку України від 06.08.2014 № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", банки України зобов`язані призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

ОСОБА_1 протягом 2014 року намагалась зв`язатися з Укргазбанком для з`ясування порядку подальшого погашення кредиту, однак з цього питання їй не було надано жодних роз`яснень. У зв`язку з об`єктивною неможливістю перерахувати кошти з тимчасово окупованої території, ОСОБА_1 припинила погашати кредит.

Стосовно заборгованості за кредитом - сума залишку основного боргу за кредитом становила 235 010,20 грн. визнається ОСОБА_1 в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення процентів представник відповідача зазначив наступне.

Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору № 2233/9-Ж/318/04, сторони погодили правила щодо настання термінів дострокового повернення кредиту і сплати за кредит, серед яких: невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (прострочення їх виконання більше, ніж на один банківський день), що випливають з цього договору, невиконання позичальником своїх зобов`язань по укладеним договорам забезпечення, за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернутий.

Пункт 4.3.1. договору передбачає, що позичальник зобов`язується повернути Банку отриманий кредит у строки та порядку згідно цього Договору.

Додаток № 1 до Договору № 2233/9-Ж/318/04, який згідно п.8.4 кредитного договору є його невід`ємною частиною, передбачає вид погашення заборгованості та процентів: кожний 10 календарний день кожного місяця. Графік платежів передбачений цим Додатком № 1 передбачає, що 10 серпня 2014 року Позичальник повинен здійснити платіж в сумі 3395,00 грн., з яких 198,55 грн. погашення основної суми кредиту та 3196.45 гри проценти за користування кредитом.

Згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2233/9-Ж/318/04 - з серпня 2014 року Відповідач-1 не повертає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.

Таким чином, відповідно до пунктів 4.2.4 та 4.3.1 вказаного договору та Додатку № 1, також в силу положень ч.2 ст.1050 ЦК України, у банка виникло право пред`явлення відповідної вимоги - як до позичальника, так і до поручителя - про дострокове повернення кредитних коштів не пізніше 11 серпня 2014 року щодо заборгованості за кредитом та щодо відсотків.

Вважають, що позивачем пред`явлено позовні вимоги до відповідачів 07 лютого 2020 року, тобто після спливу більш як 5 років з моменту виникнення права вимоги.

Пункт 5.8 кредитного договору № 2233/9-Ж/318/04 передбачає, що строк позовної давності за цим договором встановлюється Сторонами у три роки, у тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитними коштами та суми заборгованості по кредиту. Позивачем ПАТ АТ "Укргазбанк" заявлена вимога про стягнення заборгованості по процентах нарахованих на суму поточної заборгованості за період з 01.08.2014 по 30.04.2015, а також заборгованість по процентах, нарахованих на суму простроченої заборгованості за період з 29.10.2014 року по 30.04.2015 року. Оскільки позов пред`явлено 07 лютого 2020 року то вважають зазначені вимоги, щодо стягнення заборгованостей по процентах, знаходяться поза межами строків позовної давності, відповідно задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення боргу з поручителя представник відповідача зазначив наступне.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 , яка була поручителем на час укладення кредитного договору та договору поруки була зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 . На цій території органи державної влади, а також підприємства поштового зв`язку функціонували та функціонують безперешкодно. Однак з часу виникнення заборгованості і до часу звернення до суду ОСОБА_2 банком не було направлено буд-яких вимог чи повідомлень про виконання зобов`язань по кредитному договору.

Відповідно до п. 5.1. договору поруки цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання ПОЗИЧАЛЬНИКА за кредитним договором. Пункт 5.2. договору поруки передбачає що порука також припиняється, якщо КРЕДИТОР протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання ПОЗИЧАЛЬНИКА за кредитним договором не пред`явить вимоги до ПОРУЧИТЕЛІВ. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо КРЕДИТОР не пред`явить позову до ПОРУЧИТЕЛЯ протягом одного року з дня укладання цього Договору.

Вважають, що на час звернення позивача з цим позовом до суду про стягнення з ОСОБА_2 , як з поручителя, заборгованості за кредитним договором № 2233/9-Ж/318/04, сплинув строк для такого звернення. Тому позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

З урахування вищезазначеного представник відповідачів просить позовну заяву задовольнити частково.

З огляду на це, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

25 січня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2233/9-Ж/318/04, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 240000,00 гривень на строк з 25 січня 2012 року по 24 січня 2032 року (пункти 1.1, 1.2, 1.3.1. Кредитного договору) (а.с.15).

Згідно пункту 1.4 позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Встановлена процентна ставка у розмірі 16,3 % річних за користування кредитними коштами у межах строку кредитування (п.1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,3 % річних (п.1.4.2 Кредитного договору) (а.с.15).

Кредитним договором встановлено, що позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього Договору та сплату процентів за користування кредитними коштами (надалі-кредитна заборгованість) шляхом сплати рівних один одному - платежів у розмірі 3 395,00 гривень 00 копійок (надалі-періодичний платіж) (крім першого та останнього платежів), щомісячно - з першого по десяте число кожного місяця (надалі-строк сплати періодичного платежу), шляхом внесення коштів на рахунок № НОМЕР_1 (надалі - Рахунок кредиту), відкритий у відділенні № 318/04 АБ «Укргазбанк» МФО 320478 через касу Банку або шляхом безготівкового перерахування. Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами (п.3.1. Кредитного договору).

При зарахуванні періодичного платежу або будь-якого іншого платежу на Рахунок кредиту відповідно до цього Договору, у разі наявності будь-якої простроченої заборгованості за дим Договором, такий платіж направляється Банком на погашення простроченої заборгованості. В такому випадку вважається, що періодичний платіж внесений у неповній сумі або не внесений взагалі (п. 3.7.). При здійсненні періодичного платежу, у тому числі періодичного платежу у неповній сумі, або якщо сума зарахованих на Рахунок кредиту коштів перевищує розмір періодичного платежу, або у випадку виникнення простроченої заборгованості, а також у випадку часткового або повного дострокового погашення кредиту, Сторони встановлюють наступний порядок погашення заборгованості за цим Договором: 1) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочена сума за кредитом (якщо буде маги місце прострочення); 3) строкові проценти; 4) строкова заборгованість за кредитом (п.3.8. Кредитного договору).

Неустойка (у разі її виникнення), яка підлягає сплаті за порушення умов кредитного договору, сплачується Позичальником окремо, на вимогу Банку (а.с.15 зв.бік).

Також, 25 січня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» (як кредитором) та ОСОБА_2 (як поручителем) і ОСОБА_1 (як позивальником) укладено договір поруки №4/318/04. Згідно зазначеного договору, а саме пункту 1.1. поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 2233/9-Ж/318/04 від 25 січня 2012 року, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше «24» січня 2032 року повернути кредит у розмірі 240000,00 грн., сплатити проценти на користування кредитними коштами у межах строку користування, виходячи з 16,3% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість) виходячи з 21,3 % річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим Договором (а.с.25-26).

Відповідно до п.1.2. зазначеного договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором (а.с.25).

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищезазначене та пункти 5.1 та 5.2 договору поруки №4/318/04 від 25.01.2012 року, якими встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за кредитним договором. Порука, також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя, суд вважає, висновки представника відповідача про строки відповідно до яких припиняється порука помилковими.

Так, у Кредитному договорі № 2233/9-Ж/318/04 від 25 січня 2012 року (у пункті 1.3.1) та у договорі поруки № 4/318/04 від 25 січня 2012 року (пункт 1.1) встановлений день настання строку виконання зобов`язання позичальника, а саме 24 січня 2032 рік.

Відповідно до п. 1, п. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Отже частиною 4 ст. 559 ЦПК України та пунктами 1.1. та пунктом 5 Договору поруки встановлений строк закінчення поруки, встановлений цим договором, та кредитним договором, а саме 24 січня 2032 року. Тобто, відповідно до п. 5.2. Договору поруки треба розуміти право кредитора протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором пред`явити вимоги до поручителя саме з 24 січня 2032 року по 24 січня 2035 рік.

Згідно наданих представником відповідача копій паспорту громадянина України (серія та номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (актовий запис № 395 від 29 липня 2015 року), укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Банком зобов`язання щодо надання кредитних коштів позивачу виконані, теж саме підтверджує і відповідач.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09 січня 2020 року становить 263766,14 гривень, з яких:

- заборгованість по тілу кредиту (поточна і прострочена) - 235010,20 гривень;

- заборгованість по нарахованих процентах - 28755,94 гривень.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обов`язки за договором. Відповідач ОСОБА_1 визнала суму залишку основного боргу за кредитом в повному обсязі, а саме - 235010,20 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачі, укладаючи договори, погодилися з зазначеними в них умовами.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зазначений розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем письмовими доказами не спростований.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, відповідачем ОСОБА_1 визнано суму заборгованості. Відповідач просить задовольнити позовну заяву частково та стягнути з неї заборгованість по тілу кредиту у розмірі 235010,20 грн. Однак, відповідач не погоджується з вимогами щодо стягнення процентів у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Щодо вимог представника відповідачів про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Згідно пунктів 3.1 Кредитного договору № 2233/9-Ж/318/04 від 25 січня 2012 року позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 3395,00 грн. (крім першого та останнього платежів), щомісячно з 01-ого по 10-е число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні № 318/04 АБ "Укргазбанк" МФО 320478 через касу Банку або шляхом безготівкового перерахування. Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами.

Пунктом 3.2. зазначеного Кредитного договору встановлено , що перший платіж сплачується з 1-го по 10 -те число місяця, наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі нарахованих процентів за користування кредитними коштами з першого дня користування кредитними коштами по останній календарний день цього ж місяця, останній платіж визначається, як залишок заборгованості на початок останнього місяця користування кредитними коштами та нараховані проценти за користування кредитними коштами в останньому місяці та сплачується у день закінчення строку на який надано кредит або у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту (а.с.15).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі N 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі N 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі N 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі N 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі N 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі N 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі N 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі N 6-2462цс16.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до з 1-го по 10-е число кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 5 ст. 264 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, Кредитним договором № 2233/9-Ж/318/04 від 25 січня 2012 року у пунктах 3.1 та 3.2. визначений строк виконання зобов`язання позичальника, а саме з 1-ого по 10-те число кожного місяця (строк сплати періодичного платежу). Періодом нарахування процентів згідно розрахугку заборгованості є з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2015 року (на суму поточної заборгованості) та з 29 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року (на суму простроченої заборгованості). Тобто, позивач звернувся до суду з позовом 07 лютого 2020 року, а саме після спливу позовної давності для погашення щомісячних платежів.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, визнання відповідачем ОСОБА_1 суми заборгованості, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, у відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3956,49 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3525,15 грн. (235010,20 грн. х 3956,49 грн. / 263766,14 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524,526,610,1054 ЦК України, ст.ст. 133,141,280, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк " Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість за кредитним договором № 2233/9-Ж/318/04 від 25 січня 2012 року станом на 09 січня 2020 року у розмірі 235010 (двісті тридцять п`ять тисяч десять) гривень 20 коп., яка складається із заборгованості за кредитом.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1) витрати по сплаті судового збору в сумі 3525 (три тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень 15 коп., з кожного по 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 58 коп.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2020 року.

Суддя: А. Л. Гонтар