У Х В А Л А

05 листопада 2020 р.м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Якименко-Шевчук Ю.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав частково недійсним,

в с т а н о в и в:

13.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав частково недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.08.2019 зазначена вище цивільна справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 у цивільній справі № 761/43571/18 відкрито провадження у даній справі.

04.11.2020 р. представник позивача ОСОБА_1 адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просла забезпечити позов шляхом припинення стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за договором №0 від 15.12.2006 року у розмірі 447 196, 13 грн. (ВП №55409288).

Заява мотивована тим, що із листа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» від 11 липня 2018 року вбачається, що заборгованість за кредитним договором № від 15.12.2006 р. складає 3 140 869, 00 грн. В той же час, постановою Центрального відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.07.2020 р. замінено стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006 р. у розмірі 447 196, 13 грн. Таким чином, представник позивача стверджує, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» стягує з позивача та його дружини на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 11 липня 2018 р. та додатку 1 до нього 3 140 869, 00 грн., не враховуючи те, що 447 196, 13 грн. вже стягується в примусовому порядку. Дана заява про забезпечення позову спрямована на уникнення подвійного стягнення за одним і тим же зобов`язанням.

Судом встановлено, що постановою про заміну (доповнення) реєстраційних даних Центрального відділу ДВС у місті Вінниі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.07.2020 (виконавче провадження № 55409288) внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість назва: ПАТ "Дельта Банк" заначено назву: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

Відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці від 03.11.2020 № 17.26-25/14, на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці перебуває виконавче провадження № 55409288 по виконанню виконавчого листа № 2-4061-2010 виданого 28.09.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 від 15.12.2006 в сумі 447196,13 грн. Залишок боргу складає 432054,51 грн.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише вказує на те, що суд має запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести належність засобу забезпечення позову фактичним обставинам правового відношення сторін.

Наведені позивачем обставини, на думку суду, не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання рішення суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення, щодо можливості вчинення відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» дій, спрямованих на здійснення подвійного стягнення за одним і тим же зобов`язанням, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення заявленого позову.

Також посилання представника позивача на потенційну можливість подвійного стягнення без наведення відповідного обґрунтування із посиланням на конкретні докази не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, адже наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником вчасно, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову та не зазначено обґрунтування співмірності виду забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Якименко-Шевчук Ю.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав частково недійсним.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: