Справа № 362/4803/20
Провадження № 2/362/2404/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0020 для ведення сільськогосподарського виробництва в селі Діброва Васильківського району Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлої, однак йому було відмовлено у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з цим, позивач подала даний позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позивач і представник відповідача в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.01.2018 року (а.с. 8).

За заповітом ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку площею 3,336 га., кадастровий номер :03:002:0020 на території Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 14).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно, однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Є.В. від 03 червня 2020 року № 105/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на вказане спадкове майно, у зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 7).

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, до позовної заяви не додано та під час розгляду справи суду не надано будь-яких фактичних, прямих і беззаперечних доказів, які б підтверджували ту обставину, що позивач відповідно до вимог чинного станом на час відкриття спадщини цивільного законодавства прийняла спадщину після ОСОБА_2 за заповітом.

Отже, позивач не прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 відповідно до норм Книги 6 ЦК України.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки вона у встановленому законом порядку не прийняла спадщину після особи, яка заповіла їй нерухоме майно.

Тобто, в супереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, позивачем не доведено перед судом факт прийняття спадщини.

Як висновок, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права на спадкування шляхом визнання за ним саме права власності, оскільки позивач має право набути таке право власності на підставах і порядку встановленому цивільним законодавством після встановлення факту прийняття ним спадщини померлої особи.

За таких обставин, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 142, 197, 198, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 10 листопада 2020 року.