Справа № 466/5107/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Донченко Ю.В.

з участю секретаря Пилипців О.-І.І.

№466/5107/20; 2/466/1579/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що позивач ОСОБА_1 , є єдиним власником квартири АДРЕСА_2 . Разом з ним у квартирі зареєстровані дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №1674 від 30.06.2020 року, виданою ЛКП «Рясне - 402».

Однак, як вказує позивач, ОСОБА_2 з 01.01.2018 року, тобто більше двох років не проживає в житловому приміщенні без поважних причин, про що ЛКП «Рясне-402» складено акти: від 10.04.2020 року та від 30.06.2020 року.

Також позивач зазначає, що відповідачка не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, взагалі житлом не цікавиться і з ним не спілкується, відповідно її номеру телефону (засобів зв`язку) отримати неможливо.Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачці ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 не чинив.

У зв`язку з тим, що відповідачка понад два роки без поважної причини відсутня за місцем реєстрації, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, тому вимушений звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначено на 02.11.2020 року не з`явився, однак в канцелярію суду 30.10.2020 року подав заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася,17.08.2020 року, 09.10.2020 року, 15.10.2020 року та 27.10.2020 року на адресу суду повернулись судові повістки для вручення відповідачу, причини повернення інші причини, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення ( адресат відсутній за вказаною адресою), таким чином відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не подавала, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 02 грудня 2013 року, виданого Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2014 року №15935952 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 , (а.с.9).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1674, виданої 30.06.2020 року ЛКП «Рясне - 402», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_1 власник квартири, ОСОБА_3 -дочка та ОСОБА_2 -сестра (а.с.6).

З 01.01.2018 року відповідач ОСОБА_2 не проживає у даній квартирі, з позивачем не спілкується, не сплачує комунальні платежі, не проявляє жодної заінтересованості до квартири, не бере участі в її утриманні тощо.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_2 стверджується також актами ЛКП «Рясне-402» від 10.04.2020 року та від 30.06.2020 року, згідно яких ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , однак не проживає за вищевказаною адресою з 01.01.2018 року (а.с.7-8).

Крім того, актами від 10.04.2020 року та 30.06.2020 року сусіди підтвердили той факт, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з 01.01.2018 року у квартирі АДРЕСА_2 не проживає, жодних речей ОСОБА_2 нема, будь - якого інтересу до квартири вона не проявляє а також нею не сплачуються кошти за комунальні послуги.

Таким чином, увесь цей період позивачем здійснюється догляд за квартирою, сплачуються комунальні платежі та інші платежі витрати по утриманні житлового приміщення.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями представника позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено та підписано 02.11.2020 року.

Суддя Ю. В. Донченко