Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2020 Справа №607/6228/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Шаталюка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . При житті, а саме 07.06.2013 року, ОСОБА_4 оформила заповіт, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, заповіла ОСОБА_1 . Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, про що у визначений законом шестимісячний строк, подав у держнотконтору свою письмову заяву. Однак, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім`я померлої.

Просить визнати за ним право власності на 2/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею - 77,4 кв.м., житловою площею - 37,3 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 .

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 04 жовтня 1958 року Плотицької сільської ради Великоглубочецького району Тернопільської області) і його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24 жовтня 1987 р., виданого виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області УРСР, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, що складається із трьох членів, головою якого є ОСОБА_4 .

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої 20.05.2019 р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №681 вбачається, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Раніше будинковолодіння рахувалося по АДРЕСА_1 .

20 травня 2019 р. на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа приміщень становить 77,4 кв.м., житлова - 37,3 кв.м.

Відповідно до Інформаційної довідки від 20.05.2019 р. №682, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 24.12.1987 р. та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №71.

Відповідно до довідки №655, виданої 05.12.2019 р. виконкомом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 станом на 01.07.1987 року -колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УPCP (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, вказане домоволодіння належало ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/4 частині кожному.

07.06.2013 року, ОСОБА_4 оформила заповіт, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/4 частину спірного будинковолодіння.

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_1 прийняв спадщину, про що у визначений законом шестимісячний строк подав у Тернопільську районну державну нотаріальну контору свою письмову заяву, на підставі якої заведена спадкова справа №188/2019.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім`я померлої.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, визнавши за ним право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею - 77,4 кв.м., житловою площею - 37,3 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за заповітом) на ј (одну четверту) частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею - 77,4 кв.м., житловою площею - 37,3 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан