Справа № 645/4702/20
Провадження № 2/645/1812/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю секретаря судового засідання - Савченко В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд збільшити розмір суми сплачуваних аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 5 000 грн., стягнути з відповідача додаткові витрати у повному обсязі, тобто 124269,9 грн. на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07 серпня 2004 року між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_4 . На жаль, подружнє життя не склалося та 31.10.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було винесене рішення про розірвання шлюбу. Донька ОСОБА_4 постійно проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач проживає окремо. Позивачка є законним представником (опікуном) своєї доньки ОСОБА_4 , яка є дитиною з інвалідністю. 26 грудня 2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було винесене рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття. 16 січня 2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було змінено спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати понесені на утримання дитини в розмірі 13 119,59 грн., проте до часу подання позову рішення ОСОБА_3 не виконано. З часу ухвалення вищезазначеного рішення про стягнення аліментів на дитину, витрати ОСОБА_1 на утримання доньки значно зросли, в першу чергу це стосується додаткових витрат на лікування доньки, яка має захворювання резидуально-органічне ураження центральної нервової системи та ювенальний ідіоматичний артрит, недиференційований варіант, активність 1ст., НФС 0 ст. Дитина постійно потребує вживання ліків, крім того, їй необхідне збалансоване харчування, адже лише в такому комплексі її стан не погіршується. Однак вартість ліків та продуктів значно збільшилася. Так з 01.01.2020 року по 01.08.2020 року на збалансоване харчування дитини позивачка витратила 28 354,2 грн.

З 01.01.2020 року по 01.08.2020 року на необхідне дитині лікування та обстеження, що проводиться мінімум тричі на рік витратила - 52 481,8 грн., що підтверджується чеками, а також згідно до її особистого розрахунку відповідно до цін на теперішній час - 11 161, 10 грн. Крім того, позивачу потрібно замовляти на постійній основі ліки «Цитофлавін концентрат для розчину для інфузій» в Росії, адже вона є їх виробником та в Україні придбати їх дуже проблематично, їх вартість складає 1450 грн. за упаковку, яке необхідно дитині двічі на рік. Зауважує, що чоловік жодного разу не проявляв ініціативу у наданні додаткових коштів на ліки дитині, при цьому знаючи, що вона потребує постійного дороговартісного лікування. Тому позивач вимушена через суд звертатися до ОСОБА_3 , щоб останній виплатив суму коштів на лікування своєї єдиної доньки, яка складає - 65 092,9 грн. Крім того, інші потреби дитини зросли, вона навчається у гімназії, де рік навчання коштує 750 грн., а також додатково кожен місяць на потреби гімназії сплачується по 200 грн. Тобто позивач витрачає 2550 грн. за рік навчання доньки, при цьому не рахуючи витрати на підручники та канцелярію.

Також, з 01.01.2020 року по 01.08.2020 року на необхідні дівчинці засоби гігієни витратила: 12 287,8 грн., на одяг дитині витратила: 15 785 грн. Таким чином, загальна сума додаткових витрат з 01.01.2020 року по 01.08.2020 складає 124 269,9 грн. У зв`язку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2020 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та її представник в судовому засідання позов підтримали. Просили його задовольнити. Крім того, позивач зазначила, що її матеріальний стан погіршився, так як вона з початку карантину втратила роботу, не має доходів, їй та доньці допомогає її старший син. На дитину вона витрачає до 10000 грн. на місяць, із них приблизно 5000-7000 грн. на лікування. Відповідач продовжує працювати на ринку Барабашово, має приблизний дохід еквівалентний 500 доларів США на місяць, інших дітей не має, за станом здоров"я - здоров.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні було встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано 31.10.2018 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючі з 07.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 року по справі № 645/6733/18ц. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати понесені на утримання дитини в розмірі 13119,59 грн.

Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Позивач зазначає, що розмір аліментів, який стягнутий рішенням суду є недостатнім для належного утримання дитини і задоволення її потреб, а її матеріальний стан погіршився.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова від 16.01.2020 року про стягнення аліментів станом на момент розгляду справи змінився (погіршився) матеріальний стан позивачки, а потреби в лікуванні та утриманні дитини-інваліда збільшились.

Розмір стягуваних аліментів, має бути достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує постійного вживання медичних препаратів, додаткового вітамінізованого харчування, психолого-педагогічної корекції, додаткових обстежень.

При таких обставинах, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальний стан відповідача, суд вважає що є підстави для збільшення розміру аліментів з ОСОБА_3 до розміру 3500 грн. щомісячно, починаючи з 14 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування заявленої вимоги позивачка посилається на те, що нею були витрачені кошти на лікування дитини, на її обстеження, оздоровлення та додаткові заняття, у зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача додаткові витрати за період з 01.01.2020 року по 01.08.2020 року в сумі 124 269,90 грн.

Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 року по справі № 201/15248/16-ц (61-4862ск18) дійшов висновку про те, що положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Проте, наявність таких особливих обставин та додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Тобто додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами, зокрема, у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що дитина ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом та потребує лікування, оскільки має хронічне захворювання, а саме: резидуально-органічне ураження центральної нервової системи, симптоматична епілепсія та ювенальний ідіопатичний артрит, недиференційований варіант, активність 1 ст., НФС 0 ст., функціональний розлад біліарного тракту, у зв`язку з чим потребує систематичного лікування, вживання відповідних ліків. Вказані витрати на лікування та додаткове медичне обстеження дитини підтверджені документально.

Як вбачається з листа КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР від 03.08.2020 року малолітня ОСОБА_4 знаходиться під наглядом фахівців поліклініки з народження. Дитина регулярно проходить курси протирецидивного лікування, потребує постійного лікування лікарськими засобами вартість яких складає 900 грн. на місяць, потребує додаткове вітамінізоване харчування, психолого-педагогічну корекцію. Стан дитини відповідає легкому ступеню важкості по основному захворюванню.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, підлягають частковому задоволенню, а саме позивачкою надані квитанції (а.с. 59-65) понесених витрат у зв`язку із лікуванням дитини в розмірі 7057 грн. є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню.

Стосовно решти позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, а саме витрат на придбання одягу, взуття, засобів особистої гігієни, продуктів харчування, суд вважає необхідним відмовити, оскільки здійснені позивачем витрати не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) і не є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні статті 185 СК України.

Наданий позивачкою товарний чек на придбання кросівок, одягу, судом не приймається оскільки відсутні докази, що зазначений одяг та засоби гігієни придбано саме для ОСОБА_4 . Також судом не приймається розрахунок оплати за навчання у гімназії в сумі 2550 грн., оскільки відсутні докази, що ОСОБА_4 є учнем гімназії.

Що стосується продуктів харчування, позивачем не надано підтвердження сплати коштів за продукти харчування дитини, так і не можуть відноситись до додаткових витрат, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову за недоведеністю.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст.182, 185, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.01.2020 року, та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати понесені на утримання дитини в розмірі 7057 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія та номер паспорта - НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія та номер паспорта - НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя І.В. Ульяніч