гСправа № 358/1102/20 Провадження № 2/358/643/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю секретаря судового засідання Давиденко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно - житловий будинок, (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками : будинок житловий, 1991 року забудови, загальною площею - 83,10 кв.м., жилою площею - 65,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 17,40 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: колодязь, хвіртку та огорожу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є забудовником та власником всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був складений 23.06.2020 року ТОВ «Укртехексперт».

Належність йому (позивачу) даного житлового будинку підтверджується довідкою за №252, виданою 14.08.2020 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що відповідно до записів в погосподарськихкнигах за № 6 під особовим номером 539 за 2016-2020 роки, № 6 під особовим номером 529 за 2011-2015 роки, № 6 під особовим номером 504 за 2006-2010 роки, Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області забудовником та власником зазначеного житлового будинку є безпосередньо ОСОБА_1 , а той факт, що він тривалий час володіє (фактично є власником) всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою за № 252 , виданою 14.08.2020 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області.

В адміністративному порядку (шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлового будинку» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацією у державній реєстраційній службі Богуславського районного управління юстиції Київської області) оформити та зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 за власником не виявилось можливим, постільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Даний факт підтверджується відповіддю виконавчого комітету Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області за № 250 від 14.08.2018 року.

Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по АДРЕСА_1 побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено відповідними експертними висновками.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Дибинецька сільська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За даними технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складено 11.10.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт», у господарстві ОСОБА_1 є житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1991 року забудови, загальною площею - 83,10 кв.м., жилою площею - 65,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 17,40 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: колодязь, хвіртка та огорожа.

Належність позивачу всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою за № 252 , виданою 14.08.2020 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що відповідно до записів в погосподарськихкнигах за № 6 під особовим номером 539 за 2016-2020 роки, № 6 під особовим номером 529 за 2011-2015 роки, № 6 під особовим номером 504 за 2006-2010 роки, Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області забудовником та власником зазначеного житлового будинку є безпосередньо ОСОБА_1 .

На звернення позивача ОСОБА_1 від 01 липня 2020 року, виконавчий комітет Дибинецької сільської ради 14.08.2020 року за № 250 надав позивачу відповідь про те, що визнати за власником право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 не виявилось можливим у зв`язку з тим, що відбулись зміни до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості.

Висновком № 20 від 07.07.2020 року, складеним спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд ОСОБА_3 підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1991 року забудови, та господарські будівлі і споруди - зведені (побудовані) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Експертним висновком протипожежного стану об`єкту СПД « ОСОБА_4 » № 31 від 06.07.2020 року підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1991 року забудови, відповідає вимогам протипожежної безпеки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень0 40 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 379, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно: житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1991 року забудови, загальною площею - 83,10 кв.м., жилою площею - 65,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 17,40 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: колодязь, хвіртку та огорожу.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська обл., м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого 06.05.2020 року, згідно квитанції №0.0..1 на р/р НОМЕР_3 , в Богуславському відділенні Київського ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», що становить 420 гривень 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко