Справа № 524/4487/20
Провадження № 2/524/2112/20
03.11.2020 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дітей , -
Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дітей. Зазначає, що 28 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх синів у розмірі ј частки з сіх видів доходів на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся..
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як убачається із матеріалів справи, 28 грудня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1468
Від зареєстрованого шлюбу сторони мають синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діти проживають разом з матір`ю.
Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. ОСОБА_3 у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб синів та їх розвитку, не надає.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
ОСОБА_3 є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. Крім того, не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім синів, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи, що має значення для справи.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Враховуючи обставини справи, перебування дітей на утриманні позивача, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку ), щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дітей їх мати, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 23.07.2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.
Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Судові витрати стягується з відповідача відповідно до ст. 142 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 12, 81, 142, 268-270 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дітей - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 кошти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
В іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840, 80 грн.
Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк