Справа № 953/5850/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Хомінській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з віповідачем не склалося, відповідач матеріальної допомоги на дітей та на її утримання не надає. Позивач зазначає, що не працюю, знаходиться в декретній відпустці та одержую державну допомогу у зв`язку з народженням другої дитини у розмірі 860 грн. щомісячно, матеріальний стан складний. ОСОБА_2 працює в КК «Рошен», національним менеджером, одержую заробітну плату, що на думку позивача дає можливість відповідачу матеріально утримувати її як дружину. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.09.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Клімаш А.С. подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що 04.05.2020 р. винесено судовий наказ по справі №953/5847/20, яким встановлено стягнувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2020 р. і до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Відповідач добросовісно виконує свої обов язки, сплативши станом на 02.09.2020 р. на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 127 691,96 грн 00 коп. Звертає увагу, що відповідач не має заборгованості у вказаному виконавчому провадженні. Окрім цього, відповідач самостійно сплатив аліменти за реквізитами відділу виконавчої служби та запропонував державному виконавцю звернути стягнення на його заробітну плату. 10.08.2020 р. на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти в розмірі 51 060,57 грн, які були отримані за постановою державного виконавця. Грошові кошти в розмірі 76 781,39 грн. були перераховані на депозитний рахунок відділу Відповідачем самостійно. Крім того, заявою від 12.06.2020 р. відповідач повідомляв державного виконавця, що у квітні-травні 2020 року він в рахунок сплати аліментів передав особисто ОСОБА_1 20 000,00 грн. готівкою. Крім того, представником відповідача повідомляє, що відповідач з метою ініціювання процедури контролю за цільовим витрачанням аліментів направив відповідну заяву до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Також, зазначає, що починаючи з 15.07.2020 р. позивач переховує від відповідача їхніх спільних дітей, уникає будь-якого спілкування з відповідачем та унеможливлює його спілкування з дітьми. Відповідачу невідоме місцезнаходження дітей, умови, в яких вони проживають, їх душевний та фізичний стан, про що відповідачем було повідомлено в заяві про вчинення злочину до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.08.2020 р.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позовної заяви заперечує та просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечення викладені відповідачем у відзиві, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 13.04.2013 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюбу 13.04.2013 року, актовий запис №340. Після реєстрації шлюбу позивачка не змінювала прізвище.

Сторони мають малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 22.11.2014 р., актовий запис №966) та доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 05.01.2019 р., актовий запис №100).

Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої 14.04.2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, сформованих станом 21.09.2020 року, відповідач ОСОБА_5 працює в ДП «КК «Рошен», та отримував регулярний дохід в перод з 01.01.2019 р. по 30.06.2020 р.

Згідно відомостей Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові (лист №89155 від 02.09.2020 року), на виконанні у відділі виконавчої служби перебуває судовий наказ №953/5847/20, виданий Київським районним судом м. Хааркова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2020 р. і до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Станом на 02.09.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було перераховано 127 691,96 грн. Самостійно ОСОБА_2 на депозитний рахунок відділу було перераховано 76 781,39 грн.

Відповідач в своїй позовній заяві зазначає, що позивачка витрачає сплачені ним аліменти не за цільовим призначенням, про що в якості доказів надає копії договорів про надання правової допомоги, укладених між ОСОБА_1 та адвокатом Сілко Н.Г. разом з Угодою про суму гонорару; заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Клімаша А.С. від 08.09.2020 року до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо здійснення контролю за цільовим витрачанням ОСОБА_1 коштів на утримання дітей (аліментів)

Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що умовами отримання дружиною аліментів на її утримання є проживання дитини, яка не досягла трирічного віку, разом з нею, та матеріальна спроможність батька дитини сплачувати такі аліменти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять належних, допустимих та достатніх письмових доказів у підтвердження фактичного проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем, окремо від відповідача. Довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб не доводить фактичного проживання дітей разом з нею, оскільки зі змісту вказаної довідки вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , окрім дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані також позивачка разом з відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В позовній заяві позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживатимуть разом з нею. Однак, позивачкою не надано доказів щодо розірвання шлюбу та угоди, досягнутої між нею та відповідачем щодо визначення місця проживання дітей. Також, не надано рішення суду щодо визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного проживання дитини, яка не досягла трирічного віку разом з позивачкою, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 84 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 12, 13, 51, 76-81, 89, 223, 258 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст виготовлено протягом п`яти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя -