Справа №155/1411/20
Провадження №2/155/842/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинків та земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року №4/2, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Позивач є його спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, однак нотаріально оформити своїх спадкових прав не може. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача, Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

З заповіту, складеного ОСОБА_2 10 липня 1996 року, який було посвідчено секретарем Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №10 вбачається, що він все належне йому майно в рівних частинах заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 вересня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено.

Документами про родинні відносини стверджується, що позивач є сином померлого ОСОБА_2 .

Довідкою Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області від №258/02-10/2-20 стверджується, що спадкоємцями майна за законом та заповітом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З спадкової справи після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 видно, що від імені ОСОБА_1 до нотаріальної контори надходила заява про прийняття спадщини і йому одному було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку. ОСОБА_3 спадщини не прийняв.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого батька ОСОБА_2 , прийняв спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з рішенням Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області №4/2 від 28 грудня 1993 року, ОСОБА_2 було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинків площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га.

Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом першої черги після смерті свого батька. Успадкувавши спадкове майно, він успадкував право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинків та земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року №4/2, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий