Єдиний унікальний номер 725/4163/20
Номер провадження 4-с/725/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є. В.

за участю:

секретаря судового засідання Пентелюк П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича.

Посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження ВП№62671422 з примусового виконання виконавчого листа по справі №725/3974/18, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.03.2020 року, про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні житловим приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення у вказану квартиру та надання ключів від вхідних дверей до всіх приміщень квартири.

Зазначає, що згідно ч. 1,2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії , здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Однак в супереч вказаним вимогам, старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахманом П.М. 21.08.2020 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, яка мотивована тим, що відповідно до п.6 ст.67 ЗУ «Про виконавче провадження примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню(перебуванню) не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Заявник стверджує, що приймаючи таку постанову державний виконавець, посилався на те, що 20.08.2020 року при виїзді за адресою, а саме: АДРЕСА_2 , вселення ОСОБА_1 не відбулось через перешкоджання у праві доступу на подвір`я будинку та проживання іншими особами зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . А також на заяву боржника ОСОБА_4 проте, що вона не чинить перешкод стягувану у користування житловим приміщенням та не заперечує щодо виконання рішення в добровільному порядку.

До того, ж заявник вважає, що державним виконавцем не в повному обсязі були проведені виконавчі дії по виконанню виконавчого листа, а саме зазначає, що до дня подання скарги йому ніхто не передавав ключів від вхідних дверей та всіх приміщень вказаної квартири, жодних відомостей яким чином здійснюють перешкоду інші особи, про яких вказує державний виконавець зокрема сестра стягувача ОСОБА_2 та батько стягувача ОСОБА_3 , який взагалі не зареєстрований за вказаною адресою в матеріалах виконавчого провадження немає.

Заявник зазначає, що при таких обставинах виконати рішення суду взагалі не можливо оскільки коло третіх осіб, які можуть в подальшому чинити будь-які перешкоди при вселенні в квартиру передбачити неможливо.

У зв`язку із вище викладеним, заявник просить, суд, визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича щодо не вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 на виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці в цивільній справі №725/3974/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа:Чернівецька міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та передачі ключів від квартири, скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.08.2020 року, а саме виконавчого листа по справі № 725/3974/18 від 12.03.2010 року виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Чернівецька міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та передачі ключів від квартири та зобов`язати старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича вжити передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» на вселення ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1 .

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 22.09.2020 року.

До початку судового засідання від старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича до суду надійшов відзив на скаргу заявника, в якому вказував, що вважає дану скаргу не об`єктивною та необґрунтованою, а її вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. На примусовому виконанні у Другому відділі ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження ВП№62671422 з примусового виконання виконавчого листа по справі №725/3974/18, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.03.2020 року, про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні житловим приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення у вказану квартиру та надання ключів від вхідних дверей до всіх приміщень квартири. 28.07.2020 року ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 13.08.2020 на адресу Відділу надійшла письмова заява боржника ОСОБА_4 проте, що вона не чинить перешкод стягувачу у користування житловим приміщенням та не заперечує щодо виконання рішення в добровільному порядку. 20.08.2020 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , однак вселення ОСОБА_1 не відбулось через перешкоджання у праві доступу на подвір`я будинку та проживання іншими особами зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо твердження скаржника, про те, що у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки ,ним не в повному обсязі були проведені виконавчі дії по виконанню виконавчого листа , зазначає, що відповідно до п.6 ст.67 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню(перебуванню) не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Виходячи, з вищевикладеного, старший державний виконавець Другого Відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана П.М. просив суд відмовити заявнику ОСОБА_1 в задоволенні скарги за безпідставністю.

До початку судового засідання від представника боржника ОСОБА_4 адвоката Мандзюка В.Б. до суду надійшов відзив на скаргу заявника, в якому вказував, що вважає дану скаргу не об`єктивною та необґрунтованою, а її вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки боржник не чинить перешкод у виконанні рішення суду, просить відмовити заявнику у задоволенні скарги.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини:

З матеріалів справи(виконавчого провадження) вбачається, що Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.03.2020 року, видано виконавчий лист № 725/3974/18 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Чернівецька міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та передачі ключів від квартири.

На підставі виконавчого листа по справі 725/3974/18, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.03.2020 року, 28.07.2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахманом П.В. винесено постанову про відкриття виконавче провадження ВП№62671422.

Державним виконавцем під час примусового виконання було з`ясовано, що боржник не чинить перешкод стягувачу у користування житловим приміщенням та не заперечує щодо виконання рішення в добровільному порядку.

21.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, мотивами повернення, якого стало те, що примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню(перебуванню) не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно ст.67 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Враховуючи, вищевикладене підстави для повернення виконавчого документа стягувачу станом на 21.08.2020 року на підставі п. 6 ст.67 ЗУ «Про виконавче провадження» були відсутні, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги в частині визнання дій неправомірними.

Щодо бездіяльності державного виконавця при примусовому виконання виконавчого листа, суд враховує наступне.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вчинено низку порушень під час примусового виконання рішення суду, а саме, державним виконавцем не забезпечено безперешкодне входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому, не забезпечено передання стягувачу ключів від вхідних дверей квартири та інших приміщень, згідно акту державного виконавця від 20.08.2020 року примусове вселення стягувача здійснювалось у присутності понятих без участі працівників поліції.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення та заперечення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновичапро повернення виконавчого документу стягувачу від 21.08.2020 року - оскільки судом встановлено, що при примусовому виконання державним виконавцем були допущенні суттєві помилки. Щодо заявленої вимоги про зобов`язання державного виконавця вчинення певних дій, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Дії державного виконавця щодо вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 згідно із ЗУ «Про виконавче провадження» здійснюються лише державним виконавцем.

Таким чино скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 10,18, 67, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 431,447-451, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії(бездіяльність) старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича щодо не вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 на виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці в цивільній справі №725/3974/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа:Чернівецька міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та передачі ключів від квартири.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.08.2020 року, а саме виконавчого листа по справі № 725/3974/18 від 12.03.2010 року виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Чернівецька міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та передачі ключів від квартири.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко