Провадження № 2-з/554/59/2020
УХВАЛА

29.10.2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву адвоката Довбиша Олександра Сергійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецька Світлана Леонідівна, про визнання договору дарування недійсним

УСТАНОВИВ:

27.10.2020 в провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецька Світлана Леонідівна, про визнання договору дарування 2/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 недійсним.

Разом із позовною заявою 27.10.2020 адвокатом в інтересах позивача ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно існує спір про право.

Вразі незабезпечення позову, спірний об`єкт нерухомості може бути переданий у власність третім особам, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду у вказаній справі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю чи частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149-150, 153, 160-161 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Довбиша Олександра Сергійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецька Світлана Леонідівна, про визнання договору дарування недійсним задовольнити.

Накласти арешт на 2/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , та заборонити будь-яким особам (органам державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, іншим акредитованим особам) вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо такого майна.

Стягувач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 21.04.2000; РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ).

Боржник - ОСОБА_2 (р.н. невідомий, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 ).

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко