28.09.2020 Справа № 756/5966/19
Провадження № 2/756/1148/20
Справа № 356/5966/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визначення порядку користування квартирою та зобов`язання розподілити особові рахунки,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , КК «Центр комунального сервісу» про визначення порядку користування квартирою та зобов`язання розподілити особові рахунки.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки квартири від 29.04.2015 року, власником іншої 1/2 частини квартири на праві приватної власності є ОСОБА_2 .

Оскільки вона з ОСОБА_2 не може дійти згоди щодо користування цією квартирою, ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги просить суд встановити порядок користування квартирою, виділивши її жилу кімнату площею 11,8 кв. м разом із балконом, а у користування ОСОБА_2 залишити жилу кімнату площею 18.1 кв. м, залишивши в загальному користуванні кухню 7,5 кв. м, вбиральню 1,0 кв. м, ванну кімнату 2,6 кв. м, коридор 8,9 кв. м та балкон 0,7 кв. м.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 в частині позовних вимог, що стосується розподілу особових рахунків просила відмовити повністю, в частині встановлення порядку користування квартирою просила виділити у користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 11,8 кв. м, у її користування виділити житлову кімнату площею 18,1 кв. м з балконом, вихід на яких знаходиться саме з даної кімнати, в загальному користування залишити кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

ОСОБА_2 та її представник позов просили задовольнити частково з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача КК «Центр комунального сервісу» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним, про причини неявки свого представника суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що відповідно до договору дарування частки квартири від 29.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гладій М.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 347, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11).

Як вбачається з технічного паспорту № 103 вказана квартира розташована на 8 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 29,9 кв. м, в тому числі: 1-а кімната - 18,1 кв. м, 2-а кімната - 11,8 кв. м, кухні площею 7,5 кв. м, ванної кімнати площею 2,6 кв. м, вбиральні 1,0 кв. м, коридору 8,9 кв. м, балкону 0,7 кв. м (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 06.03.2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Зі змісту листа КК «Центр комунального сервісу» від 06.05.2016 року за № 166 вбачається, що переоформлення особового рахунку без згоди іншого співвласника неможливо, а тому ОСОБА_1 запропоновано подати спільну з іншим співвласником заяву (а.с. 71).

ОСОБА_2 повідомлено про те, що квартира АДРЕСА_1 належить двом співвласникам в рівних частках по 1/2 на кожного. Особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_3 , а після його смерті, без згоди одного із співвласників ( ОСОБА_2 ), особовий рахунок було переоформлено на іншого співвласника ОСОБА_1 (а.с. 71).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Пункт 53 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470, передбачає, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Враховуючи, що запропоновані сторонами варіанти встановлення порядку користування спірною квартирою призведуть до погіршення житлових умов однієї з них, що не допускається, а також те що такий порядок не відповідає часткам сторін у праві власності на цю квартиру та призведе до суттєвого обмеження прав одного із співвласників, виходячи з розміру належних їм часток у спірному майні, тому визначити частку кожного співвласника у спірній квартирі, що може бути надана кожному у володіння та користування, яка б не обмежувала права іншого співвласника, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України щодо права власника користуватись майном на власний розсуд, неможливо.

Оскільки позовна вимога про розподіл особових рахунків є похідною від основної вимоги про визначення порядку користування квартирою, то ця вимога позову ОСОБА_1 також задоволенню не підлягає.

За таких обставин позив ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визначення порядку користування квартирою та зобов`язання розподілити особові рахунки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя