Провадження № 2/638/308/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.11.2020 Дзержинський районний суд м.Харків,у складі

головуючого-судді Штих Т.В.

за участю секретаря Овчаренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом Кредитної Спілки ''ІСТОК'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-

встановив:

Представник Позивача звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № ДКХ- 2037 від 20.03.2018 р. у розмірі 61558,30 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 20.03.2018 між Кредитною Спілкою ''ІСТОК'' та членом Кредитної Спілки ''ІСТОК'' ОСОБА_1 був укладений кредитний договір ДКХ-2037 . Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Позичальник отримав кредит у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.00коп.і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 20.03.2019 , зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,001% річних. Плата за надання кредиту становить 28,49 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору. У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору щодо несвоєчасного погашення кредиту згідно з графіком, 15.04.2019 відповідачу було надіслано повідомлення про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по Кредитному договору, однак у добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 61558,30 грн., яка складається із: заборгованості за основною сумою кредиту 6586,83 грн.; заборгованості за платою 27579,90 грн.; заборгованості по відсотках - 0,28 грн.; 100% відсотків річних 21717,11 грн.; інфляційних нарахувань 1674,18 грн.; штрафу - 4000,00 грн., а також судового збору в розмірі 1921,00 грн..

Ухвалою суду від 24.09.2019 справа прийнята до провадження та відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2020 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20.03.2018 між Кредитною Спілкою ''ІСТОК'' та членом Кредитної Спілки ''ІСТОК'' ОСОБА_1 був укладений кредитний договір ДКХ-2037, згідно умов якого Кредитна спілка ІСТОК зобов`язалася надати позичальнику грошові кошти в сумі 20000 грн., а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит і виконати свої обов`язки за договором у повному обсязі. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 20.03.2019 року .

Спілкою виконані взяті на себе зобов`язання за Договором кредиту ДКХ- 2037 від 20.03.2018 року щодо видачі кредиту.

При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1ст.634ЦК України, згідно умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторіну формулярах або інших стандартних формах, який можебути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 3.2 відсоткова ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних. Відповідно п. 2.5 плата за надання кредиту становить 28,49 грн. щоденно.

Згідно п. 4.1. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань (далі по тексту - Графік), що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно п.4.3. кредитного договору платежі проводяться позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок.

Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором станом на 15.08.2019 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 61558,30 грн., яка складається із: заборгованості за основною сумою кредиту 6586,83 грн.; заборгованості за платою 27579,90 грн.; заборгованості по відсотках - 0,28 грн.; 100% відсотків річних 21717,11 грн.; інфляційних нарахувань 1674,18 грн.; штрафу - 4000,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

З матеріалів позову вбачається, що 15.04.2019 року, відповідачу було надіслані повідомлення про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по кредитному договору, які у добровільному порядку відповідачем не виконані.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами( ст.629 ЦК України ).

Відповідно до положень ст.ст.525,526 ЦК України Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.611 ЦК України ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України ).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений строк.

При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного ст.ст. 509, 512-517, 525, 526, 549, 610, 611, 626, 629, 1048-1050, 1054 ЦП України, керуючись ст.ст. 4,10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позовні вимоги Кредитної спілки ІСТОК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК» (, рахунок № НОМЕР_2 в АТ "АЛЬФА - БАНК" у м. Києві) заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДКХ- 2037 від 20.03.2018 року у загальному розмірі 61558 (шістдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 30 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту 6586,83 грн.; заборгованості за платою 27579,90 грн.; заборгованості по відсотках - 0,28 грн.; 100% відсотків річних 21717,11 грн.; інфляційних нарахувань 1674,18 грн.; штрафу - 4000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно ч.3ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3Розділу ХІІ ЦПК Україницей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення суду складено 04.11.2020 року.

Суддя Т.В. Штих.