Дата документу 09.11.2020
Провадження № 2/937/2397/20
09 листопада 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря - Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися до суду з уточненим позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що 41/50 часток житлового будинку на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 20.12.1990 належить ОСОБА_1 . Інша частина цього житлового будинку - 9/50 частин, належить на праві власності ОСОБА_2 . У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка - ОСОБА_3 , проте з липня 2012 року за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача у належній позивачам квартирі порушує їх права як власників щодо володіння, користування та розпорядження належним їм майном.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Пузія О.В. до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за їхньої відсутності чи заперечень проти позовних вимог від них не надходило. Тому суд визнає неявку відповідачів з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про спадщину за законом №1-6181 від 20.12.1990 належить 41/50 часток житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно до довідки №6132 від 29 жовтня 2009 року виданою Мелітопольською держаною нотаріальною конторою, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 - 41/50 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Мелітопольською державною нотаріальною контрою 20.12.1990 р. за №1-6181; за ОСОБА_2 - 9/50 часток на підставі договору дарування, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 21.03.1992 р. за р№1-831. (а.с.9 на звороті).
Відповідач зареєстрований у вказаному будинку (а.с.15).
Однак згідно з довідкою голови вуличного комітету від 16.07.2020, ОСОБА_3 з липня 2012 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає (а.с.7).
Судом встановлено, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у належному позивачам будинку, останні не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.
Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до Постанови №5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.
Оскільки житловий будинок належить на праві власності позивачам, відповідачка проживала у будинку як члени сім`ї власника, будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у будинку судом не встановлено, тому враховуючи вищезазначені норми права та обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання відповідача такими, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку.
Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно приписів п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Позивач звільнений від сплати судового збору так як є інвалідом 2 групи.
У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 383, 391,405 ЦК України, ст. ст. 10,12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 279, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП - НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 15.10.2011 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: Т.В. Юрлагіна