10.11.2020 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/8710/20
Провадження № 2/644/2465/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ЕЛЛАСТІК» АТ ЗТ «Елласт» про визнання наказу про звільнення незаконними, зміну формулювання та дати звільнення, стягнення моральної шкоди, витребування трудової книжки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 09.11.2020 року подано до суду відповідну позовну заяву. Позивач просить: 1) Поновити строк на звернення з позовом до Дочірнього підприємства «ЕЛЛАСТІК» АТ ЗТ «Елласт» про визнання наказу про звільнення незаконним, зміну формулювання, та дати звільнення, стягнення моральної шкоди, витребування трудової книжки; 2) Визнати наказ №01-К про звільнення ОСОБА_1 незаконним; 3) Визнати формулювання причини звільнення ОСОБА_1 по п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин невірною; 4) Зобов`язати відповідача змінити формулювання звільнення ОСОБА_1 вказавши формулювання звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, датою звільнення вважати 10.02.2020 року та внести відповідний запис до трудової книжки, з подальшим відправленням її позивачу; 5) Зобов`язати відповідача провести повний розрахунок з виплатою вихідної допомоги ОСОБА_1 в розмірі трьохмісячного середнього заробітку на підставі ст.44 КЗпП України; 6) Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень.

В п.8 позовної заяви позивач просить відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. В обґрунтування доводи про відстрочку сплати судового збору в мотивувальній частині позову посилається на положення ст.8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Досліджуючи зміст поданого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

За нормами п. 1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»). Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, викладеного в п.8 позовної заяви, оскільки позивачем не було надано будь-яких доказів, що могли бути підставою для звільнення від сплати судового збору. Окрім того, клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, у разі задоволення, зобов`язує позивача сплатити даний судовий збір до постановлення судового рішення, у разі його несплати, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 260, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 , викладеного в п.8 позовної заяви до Дочірнього підприємства «ЕЛЛАСТІК» АТ ЗТ «Елласт» про визнання наказу про звільнення незаконними, зміну формулювання та дати звільнення, стягнення моральної шкоди, витребування трудової книжки, про відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Бугера