КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7500/2020
справа № 363/4953/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області, постановленого суддею Баличевою М.Б. 09 липня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу земельних ділянок дійсними та визнання права власності на земельні ділянки,

У С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу земельних ділянок дійсним та визнання права власності на земельні ділянки, в якому просить визнати дійсним договір купівлі - продажу земельних ділянок, укладений 03.08.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0302, площею 1,9583 га; :34:165:0111, площею 1,8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0111, площею 3, 8972 га; :34:165:0101, площею 1,2785 га, обґрунтовуючи тим, що 15.06.2017 року між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленостей на предмет купівлі - продажу п`яти земельних ділянок, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0302, площею 1,9583 га; :34:165:0111, площею 1,8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0303, площею 3, 8972 га; :34:165:0101, площею 1,2785 га, які належать відповідачу на праві приватної власності. На підтвердження своїх намірів, позивач передав відповідачу грошові кошти у погодженому розмірі у якості оплати повної вартості зазначених земельних ділянок, на підтвердження чого відповідачем була власноруч написана розписка про отримання грошових коштів за купівлю вищевказаних земельних ділянок, яка була складена в присутності свідків. Визначений у змісті розписки строк укладення договорів з 15.08.2017 року був обумовлений тим, що відповідачу необхідний термін для підготовки та збору документів, згідно переліку, наданого приватним нотаріусом після консультації. З урахуванням вказаного, між сторонами було погоджено день укладення договорів та їх нотаріальне посвідчення, а саме 15.08.2017 року. Однак, у вказаний день відповідач не з`явився до приватного нотаріуса, в телефонній розмові повідомив позивача, що в нього в наявності не повний пакет документів, а тому запропонував відтермінувати день укладення та посвідчення договорів. З урахуванням ситуації, що склалася, позивач з метою закріплення досягнутих домовленостей запропонував відповідачу підписати письмовий договір купівлі - продажу зазначених вище земельних ділянок, а вже після зібрання всіх необхідних документів здійснити його нотаріальне посвідчення. Так, 03.08.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір купівлі - продажу зазначених вище земельних ділянок, в якому було погоджено дату його нотаріального посвідчення 15.08.2017 року. Відповідач в свою чергу зобов`язався у строк до 15.08.2017 року передати приватному нотаріусу всі необхідні для посвідчення договорів документи, а також гарантував особисту явку 15.08.2017 року до нотаріальної контори. Однак, у визначений день 15.08.2017 року відповідач повторно не з`явився до приватного нотаріуса та не передав необхідний пакет документів для нотаріального посвідчення договорів купівлі - продажу земельних ділянок. У подальшому відповідач став уникати контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, уникає особистих зустрічей, не повертає отриманих коштів. Враховуючи вказане, позивач позбавлений можливості зобов`язати відповідача з`явитися до приватного нотаріуса, для нотаріального посвідчення, укладеного 03.08.2017 року договору купівлі - продажу земельних ділянок, а тому саме для захисту своїх порушених прав та інтересів змушений звертатися до суду із даним позовом. В ході підготовки позову та збору доказів, а саме отримання підтвердження належності відповідачу спірних земельних ділянок, позивачу стало відомо, що одна із земельних ділянок :34:165:0302, площею 1,9583 га, вибула із власності відповідача 15.05.2018 року. З урахуванням зазначеного, позивач вважає за необхідним пред`явити позовні вимоги щодо інших спірних земельних ділянок.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельних ділянок дійсними та визнання права власності на земельні ділянки задоволено.

Визнано дійсним договор купівлі - продажу земельних ділянок, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0111, площею 1, 8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0303, площею 3, 8972 га; :34:165:0101, площею 1, 2785 га.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0111, площею 1, 8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0303, площею 3, 8972 га; :34:165:0101, площею 1, 2785 га.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 810 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим, мотивуючи тим, що на момент судового розгляду та прийняття оскаржуваного рішення земельні ділянки, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0111, площею 1, 8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0101, площею 1, 2785 га., перебували у власності апелянта. Земельну ділянку за кадастровим номером :34:165:0111, площею 1, 8775 га, ОСОБА_2 відчужив за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 . За таких обставин вказує, що спір розглянуто судом за неналежного складу сторін, прийнято до розгляду неналежні та недостовірні докази.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Позивач ОСОБА_3 повторно звернувся до суду із заявою про перенесення розгляду справи у зв`язку із карантином. Відповідач за зазначеною у матеріалах справи адресою не прожива.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки причини їх неявки вважає неповажними.

Представник апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили рішення суду першої інстанції скасувати , у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов доведений з боку позивача.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Встановлено, що 15 червня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як сторони правочину домовилися щодо всіх істотних умов договору і відбулося виконання договору в частині оплати, а саме ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4 в свою чергу отримав грошові кошти у розмірі 4 050 000 гривень, що в еквіваленті на день передачі становило 150 000 доларів США, та останній зобов`язався вчинити дії, спрямовані на перехід права власності до ОСОБА_3 на земельні ділянки, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0302, площею 1,9583 га; :34:165:0111, площею 1,8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0303, площею 3, 8972 га; :34:165:0101, площею 1,2785 га, шляхом укладання відповідних договорів купівлі - продажу, що підтверджується власноруч написаною ОСОБА_4 розпискою від 15.06.2017 року, яка була складена в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які надали на адресу суду нотаріально посвідчені заяви - пояснення від 10.04.2019 року та останні підтвердили фактичні обставини, які викладені у розписці ОСОБА_4 від 15.06.2017 року.

З вищевказаної розписки вбачається, що сторони домовилися про строк укладення договорів купівлі - продажу земельних ділянок 15.07.2017 року, які в зазначений термін укладені та посвідчені нотаріусом не були.

03 серпня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено письмовий договір купівлі - продажу зазначених вище земельних ділянок, в якому було погоджено дату його нотаріального посвідчення 15.08.2017 року.

З вищезазначеного договору купівлі - продажу від 03.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 зобов`язався у строк до 15.08.2017 року передати приватному нотаріусу всі необхідні для посвідчення договорів документи, а також гарантував особисту явку 15.08.2017 року до нотаріальної контори.

Однак, у визначений день 15.08.2017 року ОСОБА_4 не з`явився до приватного нотаріуса та не передав необхідний пакет документів для нотаріального посвідчення договорів купівлі - продажу земельних ділянок, що також підтверджується письмовими поясненнями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Драчевської Ю.Ю.

16 липня 2017 року та 16 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Драчевської Ю.Ю. із заявами , в яких просив проінформувати його щодо явки ОСОБА_4 до нотаріуса у визначений день та час для укладення договорів купівлі - продажу земельних ділянок та чи надав останній необхідні для нотаріального посвідчення вказаних договорів документи.

Листами від 16 липня 2017 року та 16 серпня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Драчевська Ю.Ю. повідомила ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 не з`являвся до нотаріальної контори та не надав жодних документів, які запитувалися нотаріусом попередньо, з метою підготовки документів для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу земельних ділянок.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.07.2018 року вбачається, що у власності ОСОБА_4 перебува земельні ділянки, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0111, площею 1,8775 га; :34:165:0117, площею 2 га; :34:165:0303, площею 3, 8972 га; :34:165:0101, площею 1,2785 га, цільове призначення яких - для індивідуального садівництва.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.07.2018 року вбачається, що земельна ділянка, яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером :34:165:0302, площею 1,9583 станом на 19.07.2018 року перебуває у власності іншої особи - ОСОБА_8 .

Однак, суд неповно не встановив дійсні обставини справи та прийшов до висновку, який не відповідає обставинам справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.04.2020 року вбачається, що на підставі свідоцтв № 469, №470, 468, видних приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу у Київській області Голуб Л.А. від 12.04.2019 року ОСОБА_2 набув у власність у ОСОБА_4 земельні ділянки, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області за наступними кадастровими номерами: :34:165:0101, площею 1,2785 га, :34:165:0111, площею 1,8775 га, :34:165:0117, площею 2 га. Тобто, на момент розгляду справи та ухвалення рішення по справі відповідач ОСОБА_4 не був власником спірних земельних ділянок.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Земельного кодексу України угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не залучив до участі у справі власників спірних земельних ділянок , чим порушив їх процесуальні права щодо участі у розгляді справи, та права власника земельної ділянки, тобто матеріальне право власності осіб на зазначені земельні ділянки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Оскільки до участі у справі не залучено належних відповідачів, права яких при цьому порушуються, у задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу земельних ділянок дійсними та визнання права власності на земельні ділянки відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: