пр.№2/756/30/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

У серпні 2015 року до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (надалі за текстом - позивач) з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.02.2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 162 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 77381 від 18.02.2008р., відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання зобов`язання між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 180384, відповідно до якого поручитель (відповідач 2) зобов`язувався відповідати за повне та своєчасно виконання боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі таких зобов`язань.

21.03.2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 106000,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 6304 від 21.03.2008р., відповідно до якого відповідач передав в іпотеку майнові права на земельну ділянку загальною площею 0,1697 га, що знаходиться за адресою Київська обл.., Вишгородський р-н, урочище « Букаєвиця», с. Старі Петрівці, кадастровий номер 032080104.

З метою забезпечення виконання зобов`язання між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 189728, відповідно до якого поручитель (відповідач 2) зобов`язувався відповідати за повне та своєчасно виконання боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі таких зобов`язань.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило позивачу свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором № 0 від 18.02.2008року.

13.02.2012року ПАТ «УкрСиббанк» відступило позивачу свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором № 0 від 21.03.2008року.

Внаслідок допущених порушень умов кредитного договору№ 0 від 18.02.2008року у відповідачів виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 18.08.2015 року складала 223 202,01 доларів США, у тому числі, строкова заборгованість- 137376,16 доларів США, прострочена заборгованість 85 825,85 доларів США.

Внаслідок допущених порушень умов кредитного договору№ 0 від 21.03.2008року у відповідачів виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 18.08.2015 року складала 155510,46 доларів США, у тому числі, строкова заборгованість- 66049,74 доларів США, прострочена заборгованість 89460,72 доларів США.

У зв`язку з порушенням умов договору позивач просить стягнути солідарно зі співвідповідачів суму заборгованості в розмірі 378 712,47 доларів США та судовий збір.

В подальшому представником позивача було надано клопотання про закриття провадження в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 в зв`язку з його смертю, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація смерті проведена у Київському міському відділі державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Київ) про що складено актовий запис про смерть № 4632 від 17.03.2020року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з огляду на відсутність доказів щодо наявності заборгованості перед позивачем. Крім того, відповідач заявив про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

18.02.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 162000,00 доларів США строком до 19.02.2035 року зі сплатою 12,40відсотків річних (т. 1, а.с. 5-8).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № станом на 18.08.2015 року складала 223 202,01 доларів США, у тому числі, строкова заборгованість- 137376,16 доларів США, прострочена заборгованість 85 825,85 доларів США.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого банк відступив позивачу право вимоги до боржника - відповідача за договором № від 18.02.2008 року.

21.03.2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 106000,00 доларів США.

Внаслідок допущених порушень умов кредитного договору№ 0 від 21.03.2008року у відповідачів виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 18.08.2015 року складала 155510,46 доларів США, у тому числі, строкова заборгованість- 66049,74 доларів США, прострочена заборгованість 89460,72 доларів США.

13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого банк відступив позивачу право вимоги до боржника - відповідача за договором № 0 від 21.03.2008року.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і шляхом звернення до суду.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі №6-2251цс16 зазначено, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610,611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530,631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач листом від 26.06.2014 надіслав відповідачу повідомлення з вимогою повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції.

Отже, Позивач використав право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, як передбачено кредитним договором, шляхом направлення вказаної вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором 31.08.2015 року.

Відповідач та його представник подали заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно зіст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік ( ст.ст.257,258 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до наданої позивачем роздруківки розрахунку, вбачається, що останній платіж по кредиту відповідачем було сплачено 23.02.2009року.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 19 листопада 2014 року (справа № 6-140цс14) зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 161/16891/15-ц (Постанова від 30.01.2018 року).

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Позивачем було надано суду документи (довідки з розрахунком заборгованості), в яких розмір заборгованості суперечить одне одному. Крім того, жоден розрахунок заборгованості не був підтверджений первинними документами, оформленими належним чином.

З урахуванням того, що позивач не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів щодо наявності та розміру заборгованості відповідача перед ним, суд дійшов висновку про недоведеність факту зобов`язань перед позивачем та відсутність підстав для стягнення вказаної заборгованості зі відповідача.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77-78, 80-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- закрити провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя О.М. Луценко