Справа № 274/6065/14-ц Провадження № 2/0274/62/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

10.11.20 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Білань О.В.,

розглядаючи цивільну справу за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
доОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
провідшкодування витрат на утримання, збереження та покращення чужого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, призначеного на 08.07.2020 р. об 11:30, що підтверджується підписами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_5 , на відповідній розписці (т. 2, а. с. 112).

У судове засідання, призначене на 08.07.2020 р. об 11:30, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представник ОСОБА_5 , не з`явились, від представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення судового засідання (т. 2, а. с. 113), у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 10.11.2020 р. о 15:00.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, призначеного на 10.11.2020 р. об 11:30, що підтверджується реєстром відправки рекомендованої кореспонденції від 13.07.2020 р., списком № 1712 згрупованих поштових відправлень листві рекомендованих та роздруківками з сайту ДП "Укрпошта", з яких виплаває, що повістки про це судове засідання були надіслані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.07.2020 р. відправленнями (рекомендованими листами) № 500 та № 496, ці відправлення (листи) були отримані ними особисто 17.07.2020 р. (т 2, а. с. 117 120).

Між тим, у судове засідання, призначене на 10.11.2020 р. об 11:30, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представник ОСОБА_5 , не з`явились повторно, про причини неявки не повідомили.

Заява про розгляд справи за їх відсутності не надходила.

Приймаючи до уваги наведене, а також зважаючи на те, що справа перебуває на розгляді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області більше шести років, Суд розцінює такі дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_5 , як такі, що вказують на втрату інтересу до вирішення спору (розгляду справи), небажання та неготовність брати участь у розгляді справи, при цьому ці дії призводять до затягування розгляду справи, що, в свою чергу, порушує права інших учасників справи на розгляд справи протягом розумного строку, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 131 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28.10.1998 р. у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії").

Частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України: суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату і час судового засідання, повторно не з`явились у судове засідання та не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

При постановленні ухвали Судом врахована позиція, наведена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 р. у справі № 658/1141/18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/91722666).

Керуючись статтями 44, 131, 223, 257, 258 та 260 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут