Провадження № 2/127/2533/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в липні 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позивач повідомила, що з 2006 року по березень 2015 року ОСОБА_1 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 .

Від спільного проживання у сторін є два сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з матір`ю.

За час спільного проживання, а саме після народження третьої дитини відповідач поводив себе грубо по відношенню до позивача та дітей, і позивач змушена була переїхати від нього. Після переїзду ОСОБА_2 не цікавився про життя та здоров`я дітей, фінансово не допомагає.

Оскільки відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дітей, позивач звернулася до суду та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошові сумі у розмірі 2000,00 грн., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500,00 грн., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2500,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову. Також в матеріалах справи наявний відзив, який мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 не визнає дітей своїми біологічними дітьми. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці згідно виконавчого листа № 2-1627 від 14.05.2007 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частини усіх видів доходу. Відповідач проживає з бабусею похилого віку та змушений матеріально піклуватися про неї. Відповідач зазначає, що позивач не підтвердила, що вона не має можливості самостійно забезпечувати дітей.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що від спільного проживання у сторін є два сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 15.12.2008 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 04.03.2015 року та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 12.12.2008 року.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), а діти проживаючи з матір`ю, потребують такої допомоги, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошові сумі у розмірі 1000,00 грн., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1250,00 грн., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1250,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд враховує, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці згідно виконавчого листа № 2-1627 від 14.05.2007 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частини усіх видів доходу, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

Посилання відповідача на те, що діти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не є його дітьми, спростовуються копіями свідоцтв про народження, а відповідач не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом.

У зв`язку з цим, аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК Україниз дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 29.07.2020 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя