КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/7494/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/7538/18

04 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

при секретарях - Осінчук Н.В., Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року, постановленого під головуванням судді Муранової-Лесів І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація управління Державного підприємства обслуговування повітряного руху про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - ДП «Украерорух»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Первинна профспілкова організація управління Державного підприємства обслуговування повітряного руху, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що з 2014 року позивач працював на різних посадах у службі безпеки ДП «Украерорух», з 2015 року - на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух».

27 жовтня 2017 року наказом № 799/о за підписом тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП «Украерорух» Гуцана Р. В. його було звільнено з роботи з 30 жовтня 2017 за скороченням штату (пункт 1 статті 40 КЗпП України).

11 червня 2018 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 359/9332/17 (провадження №2/359/842/2018), залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року, його позов до ДП «Украерорух» про поновлення на роботі було задоволено повністю. Рішення суду підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі.

12 червня 2018 року наказом ДП «Украерорух» № 504/о його поновлено на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух», з наказом він ознайомлений 13 червня 2018 року.

Позивач зазначає, що 13 червня 2018 року наказом ДП «Украерорух» № 328 «Про виключення посади», у зв`язку зі збільшенням обсягу завдань та зміною функцій служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух», виключено посаду начальника служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух», та в цей же день листом № 1-26.7-2737 позивача попереджено про виключення посади на підставі наказу ДП «Украерорух» від 13 червня 2018 року № 328 «Про виключення посади» та про подальше розірвання трудового договору на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач звертає увагу, що вказаним наказом виключено посаду начальника служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух», тоді як він займав раніше та був поновлений на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух». Посади «начальник служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух» не існує та не існувало.

Також зазначає, що 27 лютого 2018 року за № 2.2.2-11-3 на підставі наказу ДП «Украерорух» від 31 січня 2018 року № 43 «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» введено в дію оновлену організаційну структуру, в якій знову створено службу безпеки ДП «Украерорух» та введено посаду начальника служби безпеки.

Позивач вказує, що, приймаючи рішення про його звільнення через скорочення посади, відповідач не дотримався вимог частини другої статті 40 КЗпП України, та частини другою статті 49-2 КЗпП України, відповідно до яких звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати наказ ДП «Украерорух» від 13 червня 2018 року № 328 «Про виключення посади» начальника служби безпеки апарату управління Украероруху; скасувати наказ ДП «Украерорух» від 23 серпня 2018 року № 801/о в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи з 23 серпня 2018 року за скороченням штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України, та поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух»; стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючиз 27 серпня 2018 року із розрахунку середньоденної заробітної плати 2 927,79 грн. по час фактичного поновлення на роботі в сумі 102 472,65 грн., станом на 12 жовтня 2018 року та в сумі 2 927,79 грн за кожний наступний робочий день вимушеного прогулу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року позов задоволено.

Скасовано наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13 червня 2018 року № 328 «Про виключення посади» начальника служби безпеки апарату управління Украероруху.

Скасовано наказ ДП «Украерорух» від 23 серпня 2018 року № 801/о в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи з 23 серпня 2018 року за скороченням штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України, та поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Стягнуто з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 серпня 2018 року до 29 січня 2019 року включно в розмірі 316 201,32 грн. з утриманням обов`язкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішення суду першої інстанції, ДП «Украерорух» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що рішення суду ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про те, що в.о. заступника директора з адміністративно-господарських питань не був наділений відповідними повноваженнями щодо внесення змін до штатного розпису. Також суд дійшов помилкового висновку, що при зверненні начальника департаменту персоналу ДП Украероруху Єрошкіної А.В. до заступника профкому апарату управління з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, Єрошкіна А.В. за своїми посадовими обов`язками була уповноважена звертатись з відповідним поданням до профкому. На підтвердження помилковості вказаних висновків суду, апелянт надав довіреності вказаних осіб на уповноваження їх здійснювати відповідні дії, вказавши, що суд першої інстанції не витребовував таких документів.

Наголошував на тому, що 13.06.2018 року ОСОБА_1 листом № 1-26.7-2737 попередили, що посада начальника служби безпеки Украероруху, відповідно до наказу № 43 «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» від 31.01.2018, буде виключено зі штатного розпису з 14.08.2018. Даним листом ОСОБА_1 також пропонувалися вакантні посади в цілому по підприємству на вибір для переведення. Однак, позивач не виявив наміру та не повідомив керівництво Украероруху про бажання зайняти іншу вакантну посаду на підприємстві, тому наказом від 23.08.2018 № 801/о його було звільнено з роботи з 23.08.2018 за скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказував на те, що відповідач належним чином виконав вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, зокрема, своєчасно повідомив позивача про звільнення та запропонував вакантні посади, з яких він мав змогу обрати собі посаду, що відповідала його професійному рівню. Однак, позивач відмовився від запропонованих йому посад, у зв`язку з чим і послідувало його подальше звільнення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2019 року - без змін, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що відповідачем не доведено, що звільнення позивача з посади начальника служби безпеки відбулося з дотриманням чинного законодавства. Вказував на те, що додані до апеляційної скарги довіреності на підтвердження повноважень в.о. заступника директора з адміністративно-господарських питань та начальника департаменту персоналу Украероруху не спростовують факту незаконного звільнення позивача. Звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що у наказі Украероруху від 13.06.2018 № 328 «Про виключення посади» міститься наступне «виключити посаду начальника служби безпеки апарату управління Украероруху», тоді як позивач був прийнятий на посаду начальника служби безпеки та на виконання рішення суду і було поновлено на цю посаду. Звертав увагу суду на те, що відповідач не надав суду першої інстанції жодного належного доказу про зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційну скаргу ДП «Украерорух» залишено без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, врахувавши висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 травня 2019 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював в ДП «Украерорух» з 12 серпня 2014 року, спочатку на посаді заступника начальника служби безпеки, в подальшому - з 24 листопада 2014 року до 25 жовтня 2015 року включно - на посаді начальника відділу охорони та захисту активів Украероруху, а з 26 жовтня 2015 року до 30 жовтня 2017 року включно - на посаді начальника служби безпеки.

Наказом т.в.о. директора ДП «Украерорух» від 27 жовтня 2017 року № 799/о «З особового складу» ОСОБА_1 , начальника служби безпеки Украероруху, було звільнено з роботи 30 жовтня 2017 року за скороченням штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року у цивільній справі №359/9332/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року, задоволено позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі, скасовано наказ від 27 жовтня 2017 року № 799/о ДП «Украерорух» в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи з 30 жовтня 2017 року за скороченням штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України, та поновлено позивача на роботі на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух». Стягнуто з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 271 845,92 грн. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Наказом т.в.о директора ДП «Украерорух» від 12 червня 2018 року за № 504/о «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » було скасовано наказ ДП «Украерорух» від 27 жовтня 2017 року № 799/о «Про звільнення ОСОБА_1 з роботи за скороченням штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України» в частині звільнення; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби безпеки Украероруху з 30 жовтня 2017 року та вирішено вважати ОСОБА_1 таким, що був допущений до роботи на посаді начальника служби безпеки Украероруху з 12 червня 2018 року. З таким наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 13 червня 2018 року.

В цей же день, 13 червня 2018 року в.о. заступника директора з адміністративно-господарських питань Гомболевським С.Є. видано наказ № 328 по ДП «Украерорух» «Про виключення посади», згідно якого, у зв`язку зі збільшенням обсягу завдань та зміною функцій служби безпеки апарату управління Украероруху відповідно до діючої організаційної структури Украероруху, яка затверджена директором Украероруху 22 січня 2018 року, погоджена Міністерством інфраструктури України 24 січня 2018 року та введена в дію згідно з наказом Украероруху від 31 січня 2018 року № 43 «Про введення в дію оновленої структури та штатного розпису керівного складу Украероруху», було виключено посаду начальника служби безпеки апарату управління Украероруху, введену наказом ДП «Украерорух» від 12 червня 2018 року № 327 «Про включення посади», з 14 серпня 2018 року.

На підставі цього наказу ДП «Украерорух» від 13 червня 2018 року № 328 «Про виключення посади» 13 червня 2018 року о 17.40 годині начальнику служби безпеки Украероруху ОСОБА_1 було вручено «Попередження про виключення посади», датоване 13 червням 2018 року за № 1-26.7-2737, яким позивачу повідомлено, що відповідно до вказаного наказу посада начальника служби безпеки ДП «Украерорух» (код посади 1226.2) буде виключена зі штатного розпису з 14 серпня 2018 року, та згідно з процедурою, передбаченою статтею 49-2 КЗпП України йому пропонуються вакантні посади в цілому по підприємству (перелік додається), а також поінформовано, що при відсутності відповідних посад, які б відповідали його кваліфікаційному рівню, або у випадку його відмови від переведення на будь-яку із запропонованих посад, трудовий договір із ним буде розірвано на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України з дотриманням всіх вимог чинного законодавства України.

07 серпня 2018 року начальник департаменту персоналу ДП «Украерорух» Єрошкіна А.В. звернулась до заступника профкому Первинної профспілкової організації апарату управління Украероруху з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Згідно з протоколом від 22 серпня 2018 року № 30-1 Первинної профспілкової організації апарату управління, за участі позивача ОСОБА_1 та його адвоката Бевза С.В., розглянуто подання на дачу згоди на розірвання трудового договору з начальником служби безпеки Украероруху ОСОБА_1 на підставі наказу від 13 червня 2018 року № 328 про виключення посади начальника служби безпеки апарату управління Украероруху зі штатного розпису з 14 серпня 2018 року, та вирішено, що адміністрацією підприємства виконані всі вимоги законодавства в частині дотримання умов та термінів доведення інформації до ОСОБА_1 , в зв`язку із чим надано згоду на розірвання трудового договору з позивачем на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Наказом т.в.о. директора ДП «Украерорух» Доценко О.А. від 23 серпня 2018 року № 801/о «З особового складу» ОСОБА_1 , начальника служби безпеки Украероруху, звільнено з роботи 23 серпня 2018 року за скороченням штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України (пункт 1 наказу). В наказі також зазначено про виплату ОСОБА_1 вихідної грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку на підставі статті 44 КЗпП України та грошової компенсації за 12 календарних днів невикористаної відпустки. З наказом про звільнення позивач був ознайомлений в цей же день - 23 серпня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача із займаної посади начальника служби безпеки здійснено відповідачем з порушенням вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КЗпП України та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як встановлено судом, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року у цивільній справі №359/9332/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року, задоволено позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі, скасовано наказ від 27 жовтня 2017 року № 799/о ДП «Украерорух» в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи з 30 жовтня 2017 року за скороченням штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України, та поновлено позивача на роботі на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух». Стягнуто з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 271 845,92 грн. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Наказом т.в.о директора ДП «Украерорух» від 12 червня 2018 року за № 504/о «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » було скасовано наказ ДП «Украерорух» від 27 жовтня 2017 року № 799/о «Про звільнення ОСОБА_1 з роботи за скороченням штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України» в частині звільнення; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби безпеки Украероруху з 30 жовтня 2017 року та вирішено вважати ОСОБА_1 таким, що був допущений до роботи на посаді начальника служби безпеки Украероруху з 12 червня 2018 року. З таким наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 13 червня 2018 року.

В суді апеляційної інстанції, представник відповідача зазначив, що посада, на яку повинен був бути поновлений позивач, була зайнята іншим працівником, тому на виконання рішення суду була введена у штат ще одна посада начальника служби безпеки, з метою виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаних представником відповідача обставин, зокрема, в матеріалах справи відсутній наказ про призначення іншої особи на посаду начальника служби безпеки Украероруху.

Більше того, колегія суддів наголошує, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Отже, якщо на посаді, на якій необхідно поновити працівника за рішенням суду, вже працює інший працівник, то цей інший працівник підлягає звільненню на підставі п. 6 частини першої ст. 40 КЗпП. Проте таке звільнення допускається лише якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (частина друга вищезазначеної статті).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17, зазначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу від 13 червня 2018 року № 328, із штатного розпису підприємства було виключено посаду начальника служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух».

Встановлено судом та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника служби безпеки ДП «Украерорух», згідно із рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року.

З наданих відповідачем Витягів зі штатного розпису апарату управління Украероруху введеного в дію з 01.04.2018 ( станом на дату поновлення позивача) та з 03.09.2018 (після звільнення позивача) не вбачаться, що у штатному розписі взагалі була наявна посада начальника служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух», тоді як у штатних розписах була наявна посада начальника служби безпеки ДП «Украерорух» (код посади 1226.2).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що посада начальника служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух» та посада начальника служби безпеки ДП «Украерорух» не є однією й тією ж посадою, і такі твердження відповідача ґрунтуються на припущеннях, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наказ від 13 червня 2018 року № 328 «Про виключення посади», згідно якого із штатного розпису підприємства було виключено посаду начальника служби безпеки апарату управління ДП «Украерорух», є незаконним, оскільки фактично свідчить про виключення посади, якої у штаті підприємства не було передбачено, і суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування наказу від 13 червня 2018 року № 328.

При розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідача не мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення чисельності або штату працівників, оскільки штатні розписи апарату управління Украероруху введені в дію з 01.04.2018 ( станом на дату поновлення позивача) та з 03.09.2018 (після звільнення позивача) містять посаду начальника служби безпеки.

Доказів на спростування вказаних обставин, відповідач не надав, а його представник лише наголошував на тому, що з метою поновлення позивача на посаді, у штат було введено ще одну посаду начальника служби безпеки, і саме ця посада скорочувалася, згідно наказу від 13 червня 2018 року, що на її думку і є зміною в організації виробництва, зокрема скорочення штату працівників.

Колегія суддів вважає, що такі посилання представника відповідача не грунтуються на нормах трудового законодавства, а лише свідчать про порушення відповідачем порядку поновлення позивача на роботі за рішенням суду. Слід зазначити, що представник відповідача пояснила в судовому засіданні, що підставою для скорочення посади, на яку було поновлено позивача було зайнятість іншою особою посади начальника служби безпеки, який призначений був на посаду після першого звільнення позивача.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що згідно п. 2.3 Положення про службу безпеки від 11.09.2018 року, службу безпеки очолює начальник служби безпеки.

Відповідно до п. 5.1 Положення, керівництво службою безпеки здійснює начальник служби безпеки, який безпосередньо підпорядковується заступнику директора з питань безпеки Украероруху, а на період його відсутності (відпустка, відрядження, хвороба тощо) - директору Украероруху або особі, яка виконує його обов`язки.

На посаду начальника служби безпеки призначається особа, яка має повну вищу юридичну освіту (за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр/спеціаліст), стаж роботи в правоохоронних органах не менше 10 років (перевага надається особам з досвідом оперативної та керівної діяльності і підрозділах по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, із злочинами у сфері економіки), досвід роботи у сфері забезпечення безпеки держави не менше 15 років, достатні організаторські здібності. (п. 5.2 Положення).

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було встановлено, що позивач відповідав вимогам кваліфікації, визначеним для посади начальника служби безпеки, що не спростовано відповідачем.

Представник відповідача стверджувала, що позивачу було запропоновано всі вакантні посади на підприємстві, однак останній відмовився від переведення на будь-яку із запропонованих посад. Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема, які саме вакантні посади були запропоновані позивачу, відповідач на вимогу суду не надав та в матеріалах справи вони відсутні. Таким чином, колегія суддів вважає, що такі твердження відповідача є необгрунтованими, та позбавляють суд встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва і праці, шляхом виключення зі штату посади, на яку було поновлено позивача; дотримання порядку поновлення позивача за рішенням суду та подальше його звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про помилковість висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем норм трудового законодавства при звільненні позивача.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про помилковість посилання суду першої інстанції на відсутність повноважень у начальника департаменту персоналу ДП Украероруху Єрошкіної А.В. звертатись до заступника профкому апарату управління з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, та повноважень у в.о. заступника директора з адіміністративно-господарських питань Гомболевського С.Є. щодо внесення змін до штатного розпису, оскільки вказані посадові особи мали відповідні повноваження, що підтверджується довіреністю від 25.06.2018 року № 1-22-3069 (том 2 а.с. 189-190), та довіреністю від 31.05.2018 № 1-20-2564 (том 2 а.с. 191-192). Однак, такі посилання суду не призвели до ухвалення незаконного рішення суду по суті, тому не є безумовною підставою для скасування рішення суду за відсутності інших порушень норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Судупротягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий: Судді: