Справа № 201/7725/20
Провадження № 2/201/2871/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 жовтня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Дніпровського державного аграрно економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2020 рокудо Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпровського державного аграрно економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-3).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 31).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 серпня 2016 року між Дніпропетровським державним аграрно економічним університетом і ОСОБА_1 укладено договір на тимчасове проживання в гуртожитках Дніпровського державного аграрно економічного університету, за яким позивач надав тимчасово відповідачу у гуртожитку № 2 ДДАЕУ окрему кімнату № НОМЕР_1 , площею 12 . Відповідно до п. 1.3 договору № 108/2 оплата за проживання в гуртожитку встановлена в розмірі 872,70 грн. Оплата повинна здійснюватися не пізніше 10 числа кожного місяця. Відповідач оплату вчасно не здійснював, здійснено лише платіж 13.06.2018р. в розмірі 200,00 грн. та 03.10.2018р. в розмірі 200,00 грн. Строк дії договору - до 01 серпня 2017 року. Відповідно до службової записки коменданта гуртожитку відповідач з квітня 2017 року в гуртожитку не проживає. Тому вартість проживання нарахована по березень 2017 року включно.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми ст.ст. 526, 625, 903 ЦК України позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 15 259,06 грн., з яких сума основного боргу 6 061,50 грн., пеня за час прострочення зобов`язання 6 566,66 грн., 3 % річних від суми боргу 680,13 грн., сума інфляційних втрат 1950,77 грн., а також компенсувати судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 3).

Виконуючий обов`язки ректора ДДАЕУ ОСОБА_2 (призначений виконуючим обов`язки ректора наказом від 15.07.2020р. № 203-к) надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання по справі, призначені на 25.09.2020р. і на 30.10.2020р. не з`явився, про дати судових засідань був повідомлений належним чином. Конверт, яким була направлена судова повістка повернутий до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 40). Крім того, про дату та час розгляду справи на 30.10.2020р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 36).

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування та судів, вказав на те, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 01 серпня 2016 року між Дніпропетровським державним аграрно економічним університетом та ОСОБА_1 (за заявою останнього) укладено договір № 108/2 на тимчасове проживання в гуртожитках Дніпровського державного аграрно економічного університету, за яким позивач надав тимчасово відповідачу у гуртожитку № НОМЕР_2 ДДАЕУ окрему кімнату № НОМЕР_1 , площею 12 (а.с. 4, 5).

Відповідно до п. 1.3 договору оплата за проживання в гуртожитку встановлена в розмірі 872,70 грн. Оплата мешкання у гуртожитку, за вказаним договором, повинна здійснюватися не пізніше 10 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 2.1 договору строк дії вищезазначеного договору з 01 серпня 2016 року до 01 серпня 2017 року.

Відповідачем зазначений обов`язок виконано не було.

23 січня 2018 року позивач здійснював заходи досудового врегулювання спору, повідомлявши відповідача про його заборгованість передДніпропетровським державним аграрно економічним університетом (а.с. 10).

Відповідно до службової записки коменданта гуртожитку відповідач з квітня 2017 року в гуртожитку не проживає (а.с. 13-14).

Наказом МОН України № 740 від 24 травня 2017 рокуДніпропетровський державний аграрно економічний університет перейменовано на Дніпровський державний аграрно економічний університет (а.с. 18).

Наказом МОН України № 68 від 29 січня 2018 рокубуло затверджено новий Статут Дніпровського державного аграрно економічного університету (а.с. 19).

Відповідно до розрахунку заборгованості Дніпровського державного аграрно економічного університету від 10 липня 2020 року за період проживання у гуртожитку борг становить 15 259,06 грн., я яких: сума несплаченої заборгованості становить 6061,50 грн., пеня за час прострочення зобов`язання становить 6566,66 грн., 3 % річних від суми боргу становить 680,13 грн., сума інфляційних втрат становить 1950,77 грн. (а.с. 6-9).

Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, судом установлено, що позивач на підставі договору надав відповідачу в строкове платне тимчасове користування (проживання) кімнату № НОМЕР_1 , площею 12 в гуртожитку ДДАЕУ у період з 01 серпня 2016 року по 01 серпня 2017 року, а відповідач зобов`язався провести оплату за проживання у гуртожитку у розмірі та порядку, передбаченим цим договором, однак свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором найму житлового приміщення в гуртожитку, з урахуванням сплати ним першого внеску та періоду її проживання в даному гуртожитку, тобто, з серпня 2016 року по липень 2020 року у розмірі 6061,50 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно із розрахунком наданим позивачем та перевіреним судом у судовому засіданні, сума пені, яка підлягає стягненню за час прострочення оплати за проживання з 10 серпня 2016 року по 10 березня 2017 року складає 6 566,66 грн.

Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із розрахунком наданим позивачем та перевіреним судом у судовому засіданні також з відповідача на користь ДДАЕУ підлягає стягненню за час прострочення оплати за проживання з 10 серпня 2016 року по 10 березня 2018 року: три відсотки річних у розмірі 680,13 грн. та за період з серпня 2016 року по травень 2020 року: сума інфляційних втрат у розмірі 1950,77 грн.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпровського державного аграрно економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного аграрно економічного університету заборгованість за договором № 108/2 на тимчасове проживання в гуртожитках Дніпровського державного аграрно економічного університету від 01 серпня 2016 року у розмірі 15 259,06 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять грн. 06 коп.), з яких сума основного боргу становить 6 061,50 грн. (шість тисяч шістдесят одна грн. 50 коп.), пеня за час прострочення зобов`язання становить 6 566,66 грн. (шість тисяч п`ятсот шістдесят шість грн. 66 коп.), 3 % річних від суми боргу становить 680,13 грн. (шістсот вісімдесят грн. 13 коп.), сума інфляційних втрат становить 1 950,77 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят грн. 77 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного аграрно економічного університету суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисяча сто дві грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 04 листопада 2020 року.

Суддя О.С. Наумова