Ухвала

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 265/6586/19

провадження № 61-15590ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просили: визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради від 25 червня 2018 року № 7/32-2901; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н, зареєстрований Юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 07 лютого 2018 року за № 24784701, згідно з яким Маріупольська міська рада надає громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку, кадастровий номер :01:009:0009, площею 0,0040 га для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по АДРЕСА_1 на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н, зареєстрований Юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 07 лютого 2018 року за № 24784701.

Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області рішенням від 27 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, позов задовольнив. Визнав незаконним та скасував рішення Маріупольської міської ради від 25 червня 2018 року № 7/32-2901. Визнав укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н, зареєстровану Юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 07 лютого 2018 року за № 24784701, згідно з яким Маріупольська міська рада надає громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку, кадастровий номер :01:009:0009, площею 0,0040 га для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по АДРЕСА_1 на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н, зареєстрований Юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 07 лютого 2018 року за № 24784701.

21 жовтня 2020 року Маріупольська міська рада подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Маріупольська міська рада в касаційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 09 вересня 2020 року отримано заявником 22 вересня 2020 року.

На підтвердження наведеного надано супровідний лист Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року з відміткою заявника про отримання.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 09 вересня 2020 року заявник отримав 22 вересня 2020 року.

Разом із цим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовну заяву подано у вересні 2019 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви у даній справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку за дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки) становить 3 073,60 грн (768,40 грн х 2 х 200 %).

Згідно з актом управління забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року № 1217 платіжне доручення в матеріалах, доданих до касаційної скарги, відсутні.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 3 073,60 грн має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету -22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055); Символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Маріупольської міської ради задовольнити.

Поновити Маріупольській міській раді строк на касаційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2020 року та постанови Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року.

Касаційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев