Провадження № 2/234/3625/20
Рішення

іменем України

15 жовтня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув цивільну справу в спрощеному провадженні без виклику сторін

№ 234/13169/20, номер провадження № 2/234/3625/20

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Лозовий І.О.

від відповідача: представник відповідача ОСОБА_2 .

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

21.09.2020 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені, який обгрунтовує тим, що у період з 08.12.2004 по 07.07.2020 позивач працював в ПрАТ "СКМЗ", остання посада -токар-розточувальник. Наказом № 139 від 07.07.2020 ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку з переведенням до ПАТ "ЕМСС" п.5 ст. 36 КЗпП України. При звільненні ОСОБА_1 була видана трудова книжка, але не були проведені розрахунки при звільненні. Відповідач не виплатив позивачу заробітну плату за березень - липень 2020 року в сумі 35665,52 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити належну йому зарплату, але керівництво підприємства відмовлялося, посилаючись на відсутність коштів. З довідки про заборгованість по заробітній платі № 627 від 11.08.2020 року, вбачається, відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі у розмірі 35665,52 грн. Відповідно до довідки ПрАТ "СКМЗ" про заборгованість по заробітній платі № 627 від 11.08.2020 середньоденна заробітна плата становить 227,52 грн. Але на думку позивача розрахунок його середньоденної заробітної плати був зроблений не вірно з наступних підстав. Виходячи з норм діячого законодавства середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох повних місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. У випадку ОСОБА_1 повними відпрацьованими двома місяцями до звільнення необхідно вважати березень та квітень 2020 року, оскільки в травні та червні 2020 року він перебував у відпустці, а звільнений був 07.07.2020 р.

Згідно розрахункових листів заробітна плата за березень та квітень 2020 року складає 30076,12 (15000,40 грн в березні + 15075,72 грн в квітні).

Кількість робочих днів у березні 2020 року становить 21 день і в квітні 2020 року також 21 день. Тобто за березень та квітень 2020 р. ОСОБА_1 відпрацював 42 дні.

Виходячи з наступного середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 716,09 грн з урахуванням податків та зборів (15000,40 грн +15075,72 грн : 42 дн. = 716,09 грн), а тому і розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні потрібно роботи з цієї суми, помножуючи її на кількість робочих днів прострочки розрахунку.

Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 35665,52 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньоденної заробітної плати 716,09 грн з урахуванням податків та зборів та витрати на оплату судового збору.

09.10.2020 року отримано письмові пояснення відповідача, в яких зазначив, що заборгованість по заробітній платі за березень-липень 2020 року, у розмірі 35665,52 грн. та розмір середньоденної заробітної плати - 227,52 грн. (183,15 після утримання податків і зборів), вказані у довідці про заборгованість по заробітній платі № 627 станом на 11.08.2020. Стосовно позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки зазначають наступне.

Згідно з абзацом першим пунктом 8 розділом IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Отже, при обчисленні розміру середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, підлягає застосуванню формула, за якою розмір середнього заробітку визначається шляхом множенням середнього заробітку на кількість робочих днів у розрахунковому періоді згідно із графіком роботи підприємства.

Верховний суд зазначає, що при здійсненні розрахунку належної до виплати позивачу середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, визначається період затримки виходячи із кількості робочих днів на конкретному підприємстві, що відповідає вимогам закону, оскільки колишній працівник, який отримує середній заробіток як компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні, не може отримувати більше коштів за той же період, ніж працюючий працівник.

Так, у липні 8 днів, у серпні - 8 днів, у вересні 8 днів, у жовтні 8 днів.

З наказу ПрАТ "СКМЗ" № 59А від 18.03.2020, наказу № 134 від 30.06.2020, постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392, якою карантин продовжено до 31.07.2020 року, постанови КМУ від 22 липні 2020 року № 641, якою карантин продовжено до 31.08.2020; листа Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 року № 1133/0/206-19 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік".

Твердження позивача про розрахунок його середньоденної заробітної плати має здійснюватися за результатами роботи у квітні та березні 2020 року, оскільки у червні та травні 2020 року позивач нібито не працював у зв`язку із перебуванням у відпустці не ґрунтується на приписах чинного законодавства та фактичних обставин.

Так, згідно із розрахунковими листками за травень, червень 2020 року, наданими позивачем, кількість днів відпустки позивача у травні становила 1 день, а у червні 4 дні. У інші робочі дні травня-червня позивач працював згідно з графіком роботи підприємства.

Відповідно до абзацу першого п.8 Порядку, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів за цей період.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Інших заяв, клопотань не надійшло.

3. Процесуальні дії у справі.

22 вересня 2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 працював у Приватному акціонерному товаристві "Старокраматорський машинобудівний завод".

Наказом № 139 від 07.07.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з підприємства на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

З копії трудової книжки встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» виконало обов`язок щодо видачі належно оформленої трудової книжки, але не провів розрахунок, у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу.

Сторони не заперечують, що на момент звільнення заборгованість відповідача перед позивачем склала 35665,52 грн..

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з довідки про заборгованість по заробітній платі № 627 від 11.08.2020 середньоденна заробітна плата позивача становить 227,52 грн. Цю суму вказано без вирахування податків та зборів. Після утримання податків та зборів у розмірі 44,37 грн середньоденна заробітна плата до сплати становить 183,15 грн.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що встановлений ст. 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до ст. 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати таке ( пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц):

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором.

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум.

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц.

Відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Оскільки відповідач по справі є податковим агентом і саме на нього покладено обов`язок утримувати податок із суми доходу працівника, для обрахунку середньої заробітної плати працівника має бути взято його середньоденну заробітну плату без відрахування податків.

Щодо позиції позивача про розрахунок середньоденної заробітної плати суд зазначає, що відповідно до розділу ІІІ п. 4 Порядку, в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

З огляду на викладене, суд бере до обрахунку робочі дні з дати, наступної після звільнення позивача до дати ухвалення судового рішення у кількості 70 днів, тому розмір середньої заробітної плати для стягнення в порядку ст. 117 КЗпП України буде неспівмірним із заборгованістю відповідача перед ним.

Суд вважає справедливим, пропорційним, таким, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача у сумі 35665,52 грн., що дорівнює заборгованості по заробітній платі позивача. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтованою оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити.

Принцип співмірності було застосовано Великою Палатою Верховного Суду у справі 711/4010/13-ці від 18 березня 2020 року, висновки якого у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають застосовуватися судами до спірних правовідносин.

5. Позиція суду.

Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову, оскільки заявлені позивачем вимоги є законними та обгрунтованими.

Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 35665,52 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 35665,52 грн..

6. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 35665 (тридцять п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн 52 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 35665 (тридцять п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн 52 коп..

В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 14460,78 грн,- відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн..

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова