ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-8267/05Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/827/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

та сторін - ОСОБА_1 , представника виконавчого комітету Тернопільської міської ради - Яроша О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 липня 2020 року у справі за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства "Світанок" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство "Люкс" про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала заяву про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовною заявою Заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Приватного підприємства «Світанок», третя особа приватне підприємство «Люкс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особами, що втратили право на користування жилим приміщенням, в якій зазначає, що її на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.09.2005 було знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та визнано такою що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №743 від 07.09.2016 року, кімнату площею 11,2 кв.м., що звільнилась у зазначеній квартирі, було надано для проживання іншій особі. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 07 листопада 2017 року, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави, в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства «Світанок», третя особа приватне підприємство «Люкс» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зобов`язання зняти з реєстраційного обліку у вказаному приміщенні.Оскільки рішенням суду її було позбавлено житла вона просила стягнути із Тернопільської міської ради, за рахунок місцевого бюджету на її користь вартость вилученого в неї заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2005 року майна, кошти у сумі 515000 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 7 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2005 року у цивільній справі № 2-8267/05 за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Люкс» про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, залишено без розгляду.

ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 липня 2020 року, в якій просить її скасувати та відкрити провадження за її заявою і направити справу для продовження її розгляду. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що подаючи заяву про поворот виконання рішення суду, вона виходила з того, річний строк подання заяви про поворот виконання у справі слід обчислювати з моменту закінчення розгляду справи по суті в касаційній інстанції . Постанова від 29 серпня 2019 року оприлюднена 3 вересня 2019 року і спливає 3 вересня 2020 року. Постанову Верховного Суду вона отримала 3 вересня 2019 року. В спірній ухвалі від 7 липня 2020 року про повернення заяви, суддя фактично підтвердив, що заява може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення .

У відзиві на апеляційну скаргу представник Тернопільської міської ради вказує, що дане питання повороту виконання рішення слід вирішувати у позовному порядку, вказавши належного відповідача. В порядку ст.207,255 ЦПК України Тернопільською міською радою повідомлено суд про можливість врегулювання спору на підставі взаємних поступок шляхом укладення мирової угоди. Крім того вказує на те, що питання повороту виконання рішення суду вже було предметом розгляду та прийняте відповідне рішення.

Розглянувши заяву та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення задоволення.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначена ухвала суду не повністю відповідає вимогам закону.

Стаття 444 ЦПК України регламентує вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 9 ст. 444 ЦПК Українисуд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частини 5,6 статті 444 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2005 року позов заступника прокурора Тернопільської області задоволено. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням - 37/100 частиною квартири " АДРЕСА_2 , кімнатою площею 11,2 кв. м, 1/2 кухні, 1/2 ванни, 1/2 туалету та 1/2 коридору. Зобов`язано відділ реєстраційної та міграційної роботи Тернопільського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині зобов`язання відділу реєстраційної та міграційної роботи Тернопільського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2 . У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2017 р. касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено. Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 26.05.2016 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 7 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено. Вирішено заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2005 року скасувати. Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням закрито, у зв`язку із смертю сторони. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства "Світанок", третя особа приватне підприємство Люкс до про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - 37/100 частиною квартири по АДРЕСА_1 , кімнатою площею 11,2 кв. м, 1/2 кухні, 1/2 ванни, 1/2 туалету та 1/2 коридору і про зобов`язання зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку у вказаному приміщенні. Стягнуто з виконавчого комітету Тернопільської міської ради та з приватного підприємства "Світанок" 2204,82 грн. судових витрат в рівних частках.

23 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду в порядку статті 444 ЦПК України про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23.09.2005 року у даній справі В обгрунтування заяви ОСОБА_4 зазначила ,що після заочного рішення суду від 23.05.2005 року повне право власності на належну їй частину квартири перейшло до виконавчого комітету Тернопільської міської ради. Оскільки, вилучена у заявниці частина квартири вже змінила власника, і ці власники є добросовісними набувачами, тому вона просить суд здійснити поворот виконання заочного рішення шляхом повернення їй ринкової вартості вилученої у неї нерухомої речі. Вартість частини вилученого у заявниці житлової нерухомості, як речі і як майна, тобто вартість вилученого у неї майна у формі майнових прав довічного володіння зазначеною житловою нерухомістю з правом її безоплатної приватизації (з другої половини 2020 року), на її думку, складає 250000 гривень. Також зазначила, що у неї внаслідок заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2005 року було вилучено також майно у формі майнових прав користування для проживання спірною квартирою . Просить суд прийняти рішення про повернення їй в порядку повороту виконання вартості вилучених в неї скасованим заочним рішенням майнових прав користування її житлом з 2005 по 2020 рік. При розрахунку вартості вилученого майна заявник виходить із середньої ринкової ціни оренди аналогічної житлової нерухомості або кімнати у готелі за місяць в розмірі еквіваленту 57 доларів США за один місяць за період з 2005 року по 2020 рік та який складає приблизно 10000 доларів США.

Враховуючи наведені обставини, заявник просить у порядку статті 444 ЦПК України стягнути із Тернопільської міської ради, за рахунок місцевого бюджету на її користь вартості вилученого в неї заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2005 року майна, кошти у сумі 515000 грн.

Колегія суддів зазначає ,що в даному випадку заявниця ОСОБА_1 фактично пред`явила вимоги до Тернопільської міської ради про стягнення на її користь , коштів у сумі 515000 грн в якості відшкодування шкоди, однак дана вимога може бути розглянута судом тільки у позовному провадженні за умов пред`явлення ОСОБА_1 позову а не в прядку статті 444 ЦПК України оскільки за даних обставин зазначені вимоги не є поворотом виконання рішення суду.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 ( v003p710-03 ), "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини) ( v003p710-03 ).

Отже, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, а саме способом повернення раніше переданого майна за скасованим чи зміненим рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається,що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 7 листопада 2017 року заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2005 року скасувано ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням .

Даним рішенням майнові права заявниці не вирішувались.

Враховуючи вищенаведене, заява про поворот виконання рішення суду подана ОСОБА_1 не підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст 444ЦПК України, а тому є помилклвим висновок суду першої інстанції про залишення заяви про поворот виконання рішення без розгляду в зв`язку пропуском заявницею однорічного строку для звернення до суду із вказаною заявою.

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, оскільки остання фактично пред`явила вимоги до Тернопільської міської ради про стягнення на її користь , коштів у сумі 515000 грн в якості компенсації за втрату житлових прав, які можуть бути розглянута судом тільки у позовному провадженні за умов пред`явлення ОСОБА_1 позову.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення по справі нового судового рішення.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 7 липня 2020 року районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року скасувати постановити нову ухвалу якою в задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2005 року у цивільній справі № 2-8267/05 за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Люкс» про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2020 року.

Головуюча: Г.М. Шевчук

Судді: Г.В. Бершадська

М.В. Ходоровський