Справа № 157/1111/20
Провадження №2/157/303/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Фесь Т.І.,

представника позивача - адвоката Піддубного О.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, а саме, збитки, що завдані пошкодженням вантажного сідлового тягача марки «DAF 95XF380», н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, у розмірі 25092 грн. 50 коп., та пошкодженням бортового напівпричепу марки «SCHMITZ SCS24», н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 143762 грн., і збитки, пов`язані з наданими послугами автокрана у розмірі 7225 грн., а також просить стягнути судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 1688 грн. 55 коп. та з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що ОСОБА_1 9 січня 2019 року біля 15 год. на 107 км. автодороги Р-14, поблизу с. Нові Червища Камінь-Каширського району Волинської області, керував буксированим автомобілем марки «Citroen Berlingo», н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, і не врахував дорожню обстановку на слизькій ділянці дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «DAF 95XF380», н.з. НОМЕР_1 , з бортовим напівпричіпом марки «SCHMITZ SCS24», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під його ( ОСОБА_2 ) керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 пошкодив транспортні засоби, ним було порушено пункти 2.9 «а», 11.3 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України. Постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 січня 2020 року, що набрала законної сили 24 січня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень. У постанові зазначається, що ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю і, крім того, винуватість останнього підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №206482, №206481 від 10 грудня 2019 року, постановою про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , протоколами допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , результатами токсикологічного дослідження №104 від 10 січня 2019 року, протоколом огляду місця події від 9 січня 2019 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 9 січня 2019 року. Внаслідок дій відповідача механічні пошкодження отримали належні йому (позивачу) на час дорожньо-транспортної пригоди вантажний сідловий тягач марки «DAF 95XF380», бортовий тентований напівпричіп марки «SCHMITZ SCS24», чим йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 168854 грн. 50 коп. Окрім того, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, винуватцем якої є відповідач, він поніс витрати, пов`язані з наданням ПП «Маневичімонтажрембуд» послуг автокрана при піднятті та розвантаженні аварійного автомобіля, чим йому завдано збитки на суму 7225 грн. Відповідач ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якій останній застрахував свою цивільно-правову відповідальність, отримавши від нього (позивача) заяву про відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою матеріальних збитків, у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодували. Він має безумовне право на відшкодування шкоди особою, з вини якої її завдано.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Піддубний О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав та пояснив, що позивачем вживалися заходи щодо добровільного відшкодування матеріальної шкоди, проте відповідач, який постановою суду був визнаний винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в добровільному порядку матеріальну шкоду не відшкодував, про дорожньо-транспортну приходу страхову компанію взагалі не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні фактично не заперечив проти задоволення позову і пояснив, що коштів для відшкодування шкоди не має і завдану дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду може відшкодовувати лише частинами.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 9 січня 2019 року біля 15 год. на 107 км. автодороги Р-14, поблизу с. Нові Червища Камінь-Каширського району Волинської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , і автомобіля марки «DAF 95XF380», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «SCHMITZ SCS24», під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби.

Зі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вбачається, що власником автомобіля марки «DAF 95XF380», р.н. НОМЕР_1 , та бортового тентованого напівпричіпу марки «SCHMITZ SCS24», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 19 квітня 2019 року № 10, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля (вантажного сідлового тягача) марки «DAF 95XF380», номер рами « НОМЕР_4 », р.н. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 9 січня 2019 року, складає 25092 грн. 50 коп. (а.с. 6 - 15).

Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи від 27 березня 2019 року № 11, вартість матеріального збитку, завданого власнику бортового тентованого напівпричіпу марки «SCHMITZ SCS24», номер рами « НОМЕР_5 », р.н. НОМЕР_2 , 2000 року випуску, що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 9 січня 2019 року, складає 143762 грн. (а.с. 16-23).

Крім того, згідно з рахунком № 7 від 31 січня 2019 року та актом прийому-передачі виконаних робіт № 8 від 31 січня 2019 року, позивачем внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди були понесені витрати по оплаті наданих ПП «Маневичімонтажрембут» послуг автокрана при підняті та розвантаженні аварійного автомобіля у с. Червищі, і розвантаженні автомобіля у смт. Любешів з метою проведення слідчого експерименту у межах кримінального провадження, чим завдано збитки у розмірі 7225 грн. (а.с. 32, 33).

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки є матеріальною шкодою.

Постановою судді Камінь-Каширського районного суду від 13 січня 2020 року, яка набрала законної сили 24 січня 2020 року, у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди винуватим визнано відповідача ОСОБА_1 , який порушив пункти 2.9«а», 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля марки «Citroen Berlingo» ОСОБА_1 і саме його неправомірні дії знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із матеріальною шкодою, завданою позивачу пошкодженням належних йому на праві власності автомобіля - вантажного сідлового тягача і бортового тентованого напівпричіпу, і понесенням через пошкодження цих транспортних засобів витрат на послуги автокрана при їх піднятті та розвантаженні.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 176079 грн. 50 коп.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Будь-яких доказів на спростування вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідач суду не надав, як і не подав будь-яких інших заперечень проти позову.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1688 грн. 55 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 20 грудня 2019 року, укладеним між адвокатом Піддубним О.О. та позивачем ОСОБА_2 , додатком № 1 до цього договору та актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 11 від 31 серпня 2020 року, квитанцією № 04/20 від 31 серпня 2020 року, позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

З урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, які полягали у складені позовної заяви та участі у судовому засіданні, і витраченого для їх надання часу, та беручи до уваги, що відповідач розмір зазначених витрат не заперечив, і позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що ці витрати, які є співмірними із складністю справи та обсягом наданих послуг, належить стягнути з відповідача на користь позивача у повному об`ємі.

Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в загальному розмірі 7688 гривень 55 копійок.

Окрім того, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 72 грн. 25 коп., що був не доплачений позивачем при поданні позову з розрахунку ціни позову 176079 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 12, 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) 176079 (сто сімдесят шість тисяч сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 7688 (сім тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 72 (сімдесят дві) гривні 25 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 6 листопада 2020 року.

Головуючий: О. В. Антонюк