У Х В А Л А

05 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 753/20451/17

провадження № 61-9352ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсними наказу органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 рокуОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 , Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсними наказу органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права користування житловим приміщенням.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним наказ від 16 вересня 2015 року № 55923 сектору (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

Визнано недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 16 вересня 2015 року про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування, а також сплати судового збору.

У серпні 2020 року від скаржника надійшла виправлена касаційна скарга та докази сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року продовжено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 строк для усунення зазначених вище недоліків (для надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У жовтні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 вересня 2020 року від заявників через адвоката Новаковську Л. Я. до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 645/37/17, від 13 лютого 2020 року № 910/4557/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 752/4567/19, від 08 квітня 2020 року у справі № 607/4797/19, від 27 травня 2020 року у справі № 537/6061/16-ц, від 13 травня 2020 року у справі № 295/1197/17-ц.

За таких підстав касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та подана в строк, передбачений статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києваматеріали цивільної справи № 753/20451/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсними наказу органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права користування житловим приміщенням.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

С. П. Штелик