ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1682/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/204/20 Категорія: 311020000 Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Храпка В.Д., Бондаренка С.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області - адвоката Невкритого Валерія Михайловича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року (повний текст рішення складено 17 серпня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівського районної державної адміністрації про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в :

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачів, який обґрунтовувала тим, що вона працювала в Таганчанській загальноосвітній школі І-ІП ступенів імені С.К. Федоренка Канівської районної ради Черкаської області на посаді вчителя музики з 01.09.1994 до 14.11.2019.

Станом на 05.12.2019 Відділ освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації (далі відділ освіти Канівської РДА) не забезпечив виплату її заробітної плати за вересень, жовтень та листопад 2019 року у зв`язку з відсутністю міжбюджетного трансферу від Таганчанської сільської ради ОТГ до Канівської РДА. Відповідно до розрахункової відомості по Таганчанській ЗОШ І-ІІІ ступенів імені С.К. Федоренка, яка була надана за місцем роботи, за період з вересня по листопад 2019 року відповідачами було нараховано, але не виплачено заробітну плату на суму 5845,78 грн. Вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою сплатити заборгованості по заробітній платі, але виплат проведено не було. Просила суд стягнути з відповідачів на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5845,78 грн.

Рішенням Канівського районного суду Черкаської області від 11.08.2020 позов задоволено.

Стягнуто з Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 5845,78 грн. без утримання з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

При цьому суд виходив з того, що затримка у виплаті позивачці нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за вересень-листопад місяці 2019 року виникла з причини відсутності міжбюджетного трансферту з бюджету Таганчанської ОТГ до районного бюджету. За відсутності відповідного міжбюджетного трансферту відділ освіти Канівської РДА не мав можливості забезпечити виплату заробітної плати педагогічним працівникам, при цьому нарахування заробітної плати здійснювалося вчасно. Можливості використати інші кошти районного бюджету на погашення заборгованості із заробітної плати відділ освіти Канівської РДА не мав, оскільки відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 7 БК України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

На вказане рішення представник Таганчанської сільської ради ОТГ Черкаської області, адвокат Невкритий В.М, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заборгованість по заробітній платі позивачки виникла у зв`язку з тим, що відділ освіти Канівської РДА як роботодавець та головний розпорядник коштів районного бюджету не відобразив заборгованість по заробітній платі в первинних документах (табелі робочого часу, тарифікації), не відобразив в меморіальному ордері № 5, у Головній книзі, та не зареєстрував кредиторську заборгованість в органах Казначейства. Заборгованість не була відображена в передавальному акті як дебіторська заборгованість, а тому скаржник не має реальної можливості виконати рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Скаржник не був роботодавцем позивачки з вересня по листопад 2019 року, тому не може вважатись належним відповідачем у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви з урахування заяви про зменшення позовних вимог, ціна позову становить 5845,78 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Сторонами у справі не оспорюється заявлений розмір заборгованості по заробітній платі, що підлягає до стягнення у розмірі 5845,78 грн. без утримання з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів. Спір стосується визначення суб`єкта та джерел виплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя музики Таганчанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. С.К. Федоренка з 01.09.1994, та 14.11.2019 її звільнено з займаної посади за власним бажанням, про що свідчить запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 23.08.1985 (а.с.4).

З листа-повідомлення в.о. начальника Відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації №09-02/878 від 05.12.2019 (а.с.6) адресованому позивачці вбачається, що станом на 05.12.2019 Відділ освіти, молоді, спорту та культури Канівської РДА не має можливості забезпечити виплату заробітної плати педагогічним працівникам за вересень, жовтень, листопад 2019 року у зв`язку відсутністю міжбюджетного трансферту від Таганчанської ОТГ до Канівської РДА. Заробітна плата за вказаний період не зареєстрована в органах державного казначейства і не відображена у Додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у «Звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за вересень, жовтень 2019.

Заробітна плата за вересень, жовтень, листопад 2019 року нарахована відповідно наданих табелів обліку використання робочого часу, тарифікаційного списку працівників Таганчанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. С.К. Федоренка. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі відображена у довідці про доходи.

З довідки в.о. начальника Відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації № 96 від 05.12.2019 про доходи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала у Таганчанській ЗОШ І-ІІІ ступенів імені С.К.Федоренка Канівської районної ради Відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації за основним місцем роботи та займала посаду вчителя музики. За вересень, жовтень та листопад місяці 2019 року ОСОБА_1 нараховано 6700,74 грн. заробітної плати, з яких підлягає до сплати 5845,78 грн. (а.с.7).

23 грудня 2018 року на території Канівського району було утворено Таганчанську об`єднану територіальну громаду Черкаської області.

Встановлено, що з метою утримання та забезпечення належних умов функціонування закладів освіти, що обслуговують громаду Таганчанської ОТГ, у тому числі Таганчанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. С.К. Федоренка, між Таганчанською сільською радою ОТГ в особі голови ОСОБА_2 , (як Надавачем) та Канівською районною радою в особі голови ОСОБА_3 , (як Отримувачем) 15.01.2019 було укладено наступні договори.

З Договору № 2 від 15.01.2019 вбачається надання та використання у 2019 році, зокрема, освітньої субвенції з державного бюджету, передбаченої в сільському бюджеті на утримання Таганчанської загальноосвітньої школи. Відповідно до п.3.1 цього Договору сума субвенції передбаченої в сільському бюджеті на 2019 рік становить 5500800,00 грн., в тому числі: освітня субвенція 4205700,00 грн. (а.с.9).

Пунктом 4.1.1. Договору № 2 від 15.01.2019 передбачено обов`язок Надавача протягом 2019 року профінансувати субвенцію з сільського бюджету Канівському районному бюджету в обсягах передбачених в сільському бюджеті на 2019 рік.

Додатковою угодою № 1 від 05.09.2019 внесено зміни до вище вказаного договору №2 від 15.01.2019, а саме п. 3.1 даного договору викладено в наступній редакції: Сума субвенції передбаченої в сільському бюджеті на 2019 рік становить 4015405,36 грн., в тому числі: освітня субвенція за фактичним використанням 2720305,36 грн. Таким чином, зменшено суму субвенцій до фактично наданих (використаних) Таганчанською ОТГ (а.с. 8).

До закінчення бюджетного періоду 2019 року інших угод щодо надання субвенцій на утримання закладів освіти Таганчанської ОТГ між сторонами не укладалися. Вказане визнається сторонами спору.

В матеріалах справи відсутні документи щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з вересня-листопада 2019 року у виконавчому комітеті Таганчанської сільської ради. Відсутність таких документів підтверджено також Актом інспекційного відвідування від 03.01.2020 (а.с.56-62).

Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 61 Закону України "Про освіту" визначено, що оплата праці педагогічних і науково-педагогічних працівників здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджетів, коштів засновників, власних надходжень закладів освіти, грантів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Статтею 79 "Про освіту" врегульовано фінансово-господарську діяльність закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти, а саме:

1. Джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути:

-державний бюджет;

-місцеві бюджети;

-плата за надання освітніх та інших послуг відповідно до укладених договорів;

-плата за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані на замовлення підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб;

-доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання;

-гранти вітчизняних і міжнародних організацій;

-дивіденди від цінних паперів, відсотки від депозитів і розміщення коштів спеціального фонду на поточних рахунках банків державного сектору;

-добровільні внески у вигляді коштів, матеріальних цінностей, нематеріальних активів, одержаних від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб;

-інші джерела, не заборонені законодавством.

6. Бюджетні асигнування на освіту, включаючи кошти освітніх субвенцій, позабюджетні кошти та кошти, отримані закладом освіти як плата за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів, за надання додаткових освітніх послуг, не можуть бути вилучені в дохід держави або місцевих бюджетів. Зазначені кошти спрямовуються на діяльність, визначену установчими документами закладу освіти.

Згідно із ч.3 ст. 25 Закону України "Про освіту" засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність закладу освіти, що здійснюється ним у межах його автономних прав, визначених законом та установчими документами.

Частиною 3 статті 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Одним з повноважень виконавчих органів місцевих рад, що передбачені статтею 32 зазначеного закону, є управління закладами освіти, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Згідно з ч. 3 ст. 8-3 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громада об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до ч. 4 ст. 8-3 вказаного закону бюджет об`єднаної територіальної громади розробляється з урахуванням особливостей підготовки місцевих бюджетів, визначених бюджетним законодавством. До завершення періоду окремого виконання бюджету територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, функції головного розпорядника, розпорядника бюджетних коштів територіальної громади, що приєдналася, продовжують здійснювати відповідні бюджетні установи в особі сільського, селищного, міського голови об`єднаної територіальної громади, інших керівників бюджетних установ.

Нормами ч. 4 ст. 67 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджети об`єднаних територіальних громад, місцеві ради яких набули повноважень за результатами перших виборів до 15 жовтня року, що передує плановому, формуються відповідно до цього Кодексу на плановий бюджетний період з урахуванням таких особливостей, зокрема:

1) доходи цих бюджетів визначаються відповідно до статей 64 та 69-1 цього Кодексу;

2) видатки та кредитування цих бюджетів визначаються відповідно до статей 89 і 91 цього Кодексу;

3) відносини між цими бюджетами та державним бюджетом визначаються відповідно до статей 97, 99, 100, 103-2, 103-4 і 108 цього Кодексу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 69 БК України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, субвенції, що надаються з інших бюджетів за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду таких бюджетів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать видатки на освіту, що включають, окрім іншого, дошкільну освіту, загальну середню освіту (загальноосвітні навчальні заклади усіх ступенів, навчально-виховні комплекси).

Відповідно до частини 4 статті 77 Бюджетного кодексу України місцеві ради при затвердженні відповідних бюджетів мають враховувати у першочерговому порядку потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 6 частини першої, частиною другою статті 97 БК України визначена освітня субвенція, як трансферт місцевим бюджетам, що може передбачатися у Державному бюджеті України. Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 103-2 БК України освітня субвенція спрямовується на оплату праці з нарахуваннями педагогічних працівників за типами.

Пунктом 3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 6, передбачено, що субвенція спрямовується на оплату праці з нарахуваннями педагогічних працівників закладів освіти.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» щодо передачі бюджетних установ зазначено, що до завершення процесу передачі фінансування бюджетних установ, що здійснювалося за рахунок районних бюджетів, продовжує здійснюватися за рахунок відповідних районних бюджетів. При цьому, «за рахунок відповідних районних бюджетів» слід розуміти як міжбюджетний трансферт Таганчанської ОТГ до Канівського районного бюджету, що регулюється нормами статей 93, 101 БК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 93 та ч. 2 ст. 101 БК України місцева рада може передати кошти на здійснення окремих видатків місцевих бюджетів іншій місцевій раді у вигляді міжбюджетного трансферту до відповідного місцевого бюджету. Передача коштів між місцевими бюджетами здійснюється на підставі рішень відповідних місцевих рад, прийнятих кожною із сторін, і укладання договору. Верховна Рада Автономної Республіки Крим та місцеві ради можуть передбачати у відповідних бюджетах міжбюджетні трансферти, зокрема, субвенції на утримання об`єктів спільного користування чи ліквідацію негативних наслідків діяльності об`єктів спільного користування, дотації та інші субвенції. Умови надання зазначених субвенцій визначаються відповідним договором сторін, якщо інше не встановлено БК України.

Згідно з пунктом 8 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 6, відповідні місцеві ради мають право:

- передавати кошти субвенції та залишки субвенції минулих років у вигляді міжбюджетного трансферту іншим місцевим бюджетам;

- перерозподіляти у межах відповідного місцевого бюджету кошти субвенції між відповідними типами закладів та установ освіти, що визначені у статті 103 Бюджетного кодексу України, для забезпечення в повному обсязі обов`язкових виплат на оплату праці з нарахуваннями педагогічним працівникам;

- розподіляти залишки субвенції на кінець бюджетного періоду відповідними рішеннями, а також додатково понад обсяги субвенції планувати та здійснювати з місцевих бюджетів оплату поточних та капітальних видатків закладів та установ освіти, що визначені у статті 103 Бюджетного кодексу України, включаючи погашення бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік в органах Казначейства.

Таким чином, з часу утворення Таганчанської ОТГ та прийняття бюджету до об`єднаної територіальної громади надходив фінансовий ресурс, що повинен був бути спрямований на здійснення видатків у сфері освіти. Фінансування закладів освіти передбачалось за рахунок районного бюджету з коштів Таганчанської об`єднаної територіальної ради.

Враховуючи, що заклад освіти не був переданий з власності Канівської РДА у власність громади, на підставі договорів від 15.01.2019 виплата заробітної плати працівникам навчального закладу здійснювалось відділом освіти Канівської РДА після отримання міжбюджетного трансферту від Таганчанської об`єднаної територіальної ради.

На підставі додаткових угод від 05.09.2019 до цих договорів зменшено суму субвенцій до фактично наданих (використаних) Таганчанською ОТГ, чим по суті зупинено зобов`язання за договорами.

Затримка у виплаті заробітної плати позивача за період з вересня по листопад 2019 року виникла у зв`язку з відсутністю міжбюджетного трансферту з бюджету Таганчанської об`єднаної територіальної ради до районного бюджету. Відділ освіти Канівської РДА не мав можливість виплачувати заробітну плату з причин відсутності відповідних бюджетних асигнувань на такі цілі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з міськрайонного суду, який правильно застосував відповідні положення Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Бюджетного кодексу України, Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 6, та прийняв правильне рішення про те, що з часу утворення Таганчанської ОТГ та прийняття бюджету, до об`єднаної територіальної громади надходив фінансовий ресурс, що спрямовувався на здійснення видатків у сфері освіти, тому фінансування закладів освіти, зокрема, Таганчанської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів ім. С.К. Федоренка, повинно було здійснюватися з районного бюджету за рахунок коштів Таганчанської об`єднаної територіальної громади.

За встановлених судом обставин вірним є визначення позивачем Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області належним відповідачем у даній справі.

Такий висновок суду не спростовують посилання апеляційної скарги на те, що Акт узгодження проблемних питань по Таганчанській ОТГ від 20.11.2019 та заборгованість по зарплатам педагогічних працівників не були включені до передавального акту матеріальних цінностей та активів бюджетних установ (комунальних закладів) спільної власності з балансу відділу освіти Канівського РДА до Таганчанської сільської ради ОТГ, та неможливості у зв`язку з цим розглянути дане питання на сесії сільської ради та передати міжбюджетний трансферт Канівській районній раді Черкаської області для виплати відділом освіти Канівської РДА заробітної плати вчителям.

На підставі приведених вище доводів непереконливими для колегії суддів є також твердження апеляційної скарги про те, що заборгованість по заробітній платі вчителям утворилась внаслідок неконструктивних дій відділу освіти Канівської РДА як безпосереднього роботодавця та Канівської районної державної адміністрації Черкаської області як головного розпорядника коштів районного бюджету.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено надані сторонами докази та прийнято законне та обґрунтоване рішення. Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області слід залишити без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати скаржника залишаються за ним на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області адвоката Невкритого Валерія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді