Провадження № 4-с/742/34/20
Єдиний унікальний № 742/3121/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленко А.В., за участі секретаря Риндя Л.А., скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Молошної Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) , -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького міськрайонного суду зі скаргою в якій просить визнати бездіяльність державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) Молошної Л.І. в приховуванні(не надсиланні) постанови про закриття виконавчого провадження АСВ № 59307739 з примусового виконання виконавчого листа № 2/742/37/19 від 06.06.2019, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн, який входить до складу ЗВП № 60965495 та зобов`язати надати постанову про закінчення виконавчого провадження № 59307739.

Заява аргументована тим, що 28.10.2020 року на засіданні апеляційного суду їй стало відомо про існування постанови про закриття виконавчого провадження № 59307739, але їй в порушення вимог ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець дану постанову не направив.

В судовому засіданні скаржниця вимоги скарги підтримала і просив їх задовольнити, визнати бездіяльність державного виконавця , що позбавляє її можливості оскаржити дану постанову.

Старший державний виконавець Молошна Л.І. в судовому заперечувала щодо задоволення скарги, аргументуючи свої заперечення тим, що провадження закрито в зв`язку з повним виконанням, про що свідчать платіжні доручення про перерахування стягувану ОСОБА_1 присудженої суми на 10000 гривень . також вважає безпідставними звинувачення про не направлення постанови про закриття провадження на її ім`я , оскільки дана постанова була направлена 20.10.2020 року про що свідчить квитанція АТ «Укрпошти» про направлення цінного листа.

Вислухавши скаржника та дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного дня з дня їх винесення.

Відповідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З аналізу вимог статті 447 ЦПК України вбачається, що під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця , які порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин, задоволенню підлягає лише скарга на рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця , за умови, що судом встановлено , що оскаржувані рішення , дія чи бездіяльність державного виконавця порушують права чи свободи скаржника.

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що на виконанні Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) знаходився виконавчий лист №2/742/37/19 виданий 06.06.2019 року Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 гривень моральної шкоди.

04.05.2020 року старшим виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) Молошною Л.І. у виконавчому провадженні № 59307739 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2

20.10.2020 року старшим виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) Молошною Л.І. у виконавчому провадженні № 59307739 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі.

З досліджених в судовому засіданні платіжних доручень вбачається, що Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) на виконання виконавчого листа №2/742/37/19 виданий 06.06.2019 року Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_1 перераховано 10000 гривень.

Відповідно до супровідного листа від 20.10.2020 року № 19.14-32/38362 старший державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) Молошна Л.І. направила на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постанову від 20.10.2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2/742/37/19 виданий 06.06.2019 року Прилуцьким міськрайонним судом.

Відповідно до квитанції від 20.10.2020 року на адресу ОСОБА_1 направлено цінний лист за номером 827.

Згідно наданого скаржником конверту з відтиском штрих коду № 827, остання отримала даний лист.

В судовому засіданні скаржниця стверджувала, що вона не отримувала спірну постанову, а лише отримала відзив на апеляційну скаргу .

Натомість державний виконавець стверджувала, що разом з відзивом в одному конверті знаходилася і постанова про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи, що матеріали справи не містять опису направлених виконавцем на адресу ОСОБА_1 поштових відправлень, то суд критично ставиться до показань державного виконавця щодо направлення скаржнику саме постанови про закриття виконавчого провадження № 59307739.

За таких обставин суд вважає, що виконавцем не надано суду доказів щодо належного виконання вимог ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» .

Не дивлячись на відсутність належних та допустимих доказів про направлення на адресу скаржника постанови про закінчення виконавчого провадження, та з урахуванням того, що матеріали справи містять докази про перерахування на рахунок стягувача 10000 гривень, що свідчить про повне фактичне виконання судового рішення, суд констатує, що скаржником не доведено, що не направлення на її адресу постанови про закриття виконавчого провадження порушило її права , які підлягають захисту в порядку вимог ст. 447 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, керуючись ст.447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко А.В.