Справа № 645/2642/20
Провадження № 2/645/1333/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Харкова

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю. В.

за участю:

представника позивача- адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2099 від 03.04.2018,

відповідач - приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович,

представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - адвокат Вельковський Станіслав Володимирович, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2182 від 19.06.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного нотаріуса ХМНО Рудаєвої Вікторії Олександрівни, ОСОБА_2 про визнання недійними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про придбання з електронних торгів майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовними вимогами про визнання недійними електронних торгів, які відбулися 15 квітня 2020 року стосовно реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ; скасування Протоколу № 474919 проведення електронних торгів від 15 квітня 2020 року; скасування акту про придбання з електронних торгів квартири АДРЕСА_1 ; визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 376 від 27.04.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» 01 квітня 2008 року було укладено Договір іпотеки № PML-702/807/2008. Згідно Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згодом стало відомо, що право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 відступлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 29.06.2010 року за договором про відступлення права вимоги № 5822, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Після укладання цього договору новим Іпотекодержателем стало ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Крім того позивач зазначає, що згодом йому стало відомо, що квартира, яка була предметом іпотеки була реалізована під час проведення електронних торгів 15 квітня 2020 року, що підтверджується Протоколом № 474919, який знаходиться в описі проведення торгів на електронному сайті: https://setam.net.ua. Позивач вказує, що електронні торги були проведенні всупереч вимогам чинного законодавства України, оскільки квартира АДРЕСА_1 , на момент проведення торгів підпадала під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому її реалізація на прилюдних торгах була проведена всупереч вимогам чинного законодавства України. Приватний виконавець не перевірив можливість реалізації квартири, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 . Крім того, не перевірено дійсну можливість виставлення вищезазначеного майна на торги за вищезазначеним іпотечним договором. не було перевірено чи дійсно укладався кредитний договір № МЬ- 702/807/2007 01 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк». Позивач вказує, що на сьогоднішній день жодного рішення суду щодо стягнення за кредитним договором № МL -702/807/2007 від 01 квітня 2008 року з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» чи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не існує, а тому неможливо встановити чи дійсно ТОВ «ОТП Факторинг України» має право звернення стягнення на спірну квартиру. Також позивач вказує, що з Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно йому стало відомо, що власником майна є ОСОБА_2 . Підставою для проведення державної реєстрації права власності стало свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 376 від 27.04.2020 року. Жодних повідомлень про проведення торгів ОСОБА_1 не отримував. Приватний виконавець ОСОБА_3 жодних дій щодо встановлення осіб, які проживають у спірній квартирі не проводив. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що було порушено процедуру проведення електронних торгів в частині оцінки майна, чим було порушено право позивача взяти участь в торгах та придбати майно.

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року позовна заява була залишена без руху.

04 червня 2020 року позивачем були усунені недоліки, про що подано відповідну заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 9 червня 2020 року провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного нотаріуса ХМНО Рудаєвої Вікторії Олександрівни, ОСОБА_2 про визнання недійними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про придбання з електронних торгів майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна відкрито та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

21.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кудряшовим Д.В. просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначив, що з позовною заявою не згоден, вважає вимоги не обґрунтованими, законодавчо не підкріпленими, які ґрунтуються на припущеннях та вільному трактуванню змісту правових норм позивачем. Предмет іпотеки не є єдиним житлом боржника та предмет іпотеки не використовувався боржником як місце постійного проживання й за вказаною адресою боржник не зареєстрований. Надав заперечення на позовну заяву.

10.09.2020 позивачем ОСОБА_1 в особі адвоката Ткаченко Ю.О. надано відповідь на заперечення (відзив) на позовну заяву, в якому вважає посилання відповідача виконавчої служби не обґрунтованими та зазначили, що в своїх запереченнях приватний виконавець зазначає, що 12.09.2019 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено: на неодноразові дзвінки у вхідні двері квартири, двері ніхто не відкривав. За словами сусідів, боржник в зазначеній квартирі не проживає та як житло її не використовує. Опис та арешт квартири був проведений при зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням доступу до квартири. 17.12.2019 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено: боржник ОСОБА_1 за вказаною адресою фактично не мешкає, квартиру як місце постійного проживання не використовує. На дзвінки у вхідні двері квартири, двері ніхто не відкривав. Однак, таке посилання відповідача зовсім нічим не підтверджено та не можливо провести аналіз наданих доказів. Окремо в своїх запереченнях приватний виконавець Кудряшов Д.В. зазначає, що 11.01.2020 р. до приватного виконавця надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про місце проживання ГУДМС України в Харківській області про те, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Сторона позивача зазначає, що ОСОБА_1 був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, з цієї статті вбачається, що місцем проживання особи є місце де він проживає, а не місце, де особа зареєстрована. В своїх запереченням приватний виконавець зазначає, що на час звернення стягнення на предмет іпотеки приватним виконавцем встановлено факт належності боржнику 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 . В обґрунтування такого посилання відповідач посилається, що вищезазначена квартира є спадщиною, а отже, ОСОБА_1 є власником цієї квартири. Проте, отримання спадщини - це право особи, а не обов`язок. І кожна особа має право відмовитись від прийняття спадщини. Свідоцтво на право на спадщину не видавалось, а, отже, дійти висновку, що ОСОБА_1 є власником цієї квартири неможливо. Сторона позивача вважає, що оскільки, відповідачем не було надіслано докази сторонам, то суд не повинен брати такі докази до уваги.

Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного нотаріуса ХМНО Рудаєвої Вікторії Олександрівни, ОСОБА_2 про визнання недійними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про придбання з електронних торгів майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна закрито та справу призначено до розгляду.

Позивач до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ткаченко Ю.О., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення стосовно викладеного та просила їх задовольнити.

Приватний виконавець Кудряшов Д.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував підтримав поданий через канцелярію суду відзив на позов, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвокат Вельковський С.В. судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на його необґрунтованість, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі.

Відповідачі Приватний нотаріус ХМНО Рудаєва В.О. та ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомили, заперечень та будь - яких заяв не надавали. В підготовчому розгляду справі представник ПН ХМНО Рудаєвої В.О. - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши представника позивачів, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» 01 квітня 2008 року було укладено Договір іпотеки № PML-702/807/2008 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І., зареєстровано в реєстрі №832. Як вбачається із тексту Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 28.02.2008 приватним нотаріусом ХМНО Гаврилюк Н.В., зареєстровано в реєстрі №370.

Згідно матеріалів виконавчого провадження 59803042 наданих приватним виконавцем виконавчого округу Кудряшовим Д.В., вбачається, що 14.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 645/271/17 виданого 28.02.2018 Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № ML-702/807/2008 від 01.04.2008 року в розмірі 44 313,30 доларів США та 14.08.2019 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та винесено постанову про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження.

14.08.2020 р. приватним виконавцем направлено вимогу до Державної фіскальної служби України. Згідно відповіді від 15.08.2019 р. та 16.08.2019 р. за №№ , про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, за боржником інформація відсутня.

14.08.2019 р. приватним виконавцем направлено вимогу до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді від 14.08.2019 р. за №№ , про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, та про осіб-боржників, які отримують пенсії - за боржником інформацію не знайдено.

14.08.2019 р. приватним виконавцем була направлена вимога до державного реєстру МВС, щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником.

Згідно відповіді від 14.08.2019 р. державного реєстру МВС України за боржником відсутні дані про зареєстровані транспортні засоби.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває в іпотеці у стягувача.

За ч.7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку» .

Згідно договору іпотеки, укладеному 01.04.2008 № PML-702/807/2008 між позивачем та банком, його предметом є квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону передбачено право іпотекодержателя у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

14.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Кудряшовим Д.В. у виконавчому провадженні №59803042 винесено постанову арешт майна боржника, а саме на 3 кімнатну квартиру, загальною площею 56,5 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м. розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

14.08.2019 р. приватним виконавцем направлено вимогу до Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області, про надання інформації щодо осіб зареєстрованих за адерсою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані особи відсутні.

12.09.2019 р. приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт предмета іпотеки - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

12.09.2019 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено: на неодноразові дзвінки у вхідні двері квартири, двері ніхто не відкривав. За словами сусідів, боржник в зазначеній квартирі не проживає та як житло її не використовує. Опис та арешт квартири був проведений про зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням доступу до квартири.

17.12.2019 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено: боржник ОСОБА_1 за вказаною адресою фактично не мешкає, квартиру як місце постійного проживання не використовує. На дзвінки у вхідні двері квартири, двері ніхто не відкрив.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кудряшовим Д.В. від 18.12.2019 у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , який має сертифікат виданий 16.02.2018 за № 138/18 виданий фондом державного майна. Боржнику, стягувачу та суб`єкту оціночної діяльності направлено вказано постанову.

11.01.2020 р. до приватного виконавця надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про місце проживання ГУДМС України в Харківській області про те, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

16.01.2020 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено: боржник ОСОБА_1 за вказаною адресою фактично не мешкає, квартиру як місце постійного проживання не використовує. Має значні комунальні борги перед ЖК «Знатне», які довгий час не сплачуються. Зі слів сусідів фактично мешкає десь у м. Києві, де саме не відомо.

03.02.2020 р. приватним виконавцем складено акт, за результатами якого встановлено: згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_3 в якій зареєстрований боржник, належить ОСОБА_6 , яка є матір`ю боржника. Згідно інформації з Державного реєстру цивільного стану ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомостей щодо спадкоємців в Державних реєстрах нерухомості не має. Виходом за адресою вищевказаної квартири на неодноразові дзвінки у вхідні двері - двері ніхто не відчиняв.

Згідно Звіту про оцінку майна від 23.01.2020, ринкова вартість 3 кімнатної квартири, загальною площею 56,5 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м. розташованої за адресою АДРЕСА_2 , становить 488400,00 грн.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №59803042, 04.02.2020 боржнику ОСОБА_1 та стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направлено повідомлення державного виконавця про надходження звіту про оцінку майна, а саме: квартири, загальною площею 56,5 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м. розташованої за адресою АДРЕСА_2 , роз`яснено право на оскарження звіту.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №59803042, відповідно до протоколу №469231 проведення електронних торгів від 10.03.2020 щодо лоту №408120, торги не відбулися на підставі того, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

03.02.2020 р. приватним виконавцем передано до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до протоколу №468645 проведення електронних торгів від 05.03.2020 щодо лоту №406150, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів.

За даними протоколу проведення електронних торгів № 474919 від 15.04.2020 року переможцем торгів щодо майна: 3 кімнатної квартири, загальною площею 56,5 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м. розташованої за адресою АДРЕСА_2 , за ціною 390720,00,00 грн. визначено - учасника №16 ОСОБА_2 .

За результатами реалізації арештованого майна - 3 кімнатної квартири, загальною площею 56,5 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м. розташованої за адресою АДРЕСА_2 , 23.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кудряшовим Д.В. складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

23.04.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Кудряшовим Д.В. винесено постанову про зняття арешту з реалізованого на електронних торгах майна боржника.

Судом було роз`яснено учасникам процесу їхні права та обов`язки, зокрема вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких обов`язок по доведенню тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено, а судом не встановлено порушень Порядку реалізації арештованого майна, які б вплинули на результати електронних торгів чи порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суду необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 визначено, що електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; а також передбачено правила, що визначають процедуру підготовки, проведення цих торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів.

До предмета доказування в даній справі належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; повідомлення учасників торгів про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, що узгоджується із правовою позицією ВСУ у справах № 6-116 цс 12, № 6-76 цс 13, № 3-112 гс 14.

Разом із тим посилання позивача на порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Тобто, Цивільним кодексом України передбачені виключні підстави недійсності правочину, в даному випадку результатів електронних торгів, а саме - чи зміст правочину не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Цей висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 02 травня 2018 року у справі 910/10136/17, де Верховний суд також дійшов висновку, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Аналогічні правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі № 6-116цс12 та Постанові Верховного Суду, зокрема від 14 лютого 2018 року у справі №490/5475/15.

Окрім цього, Верховний суд України у своїй Постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 прийшов до висновку, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, в якій зазначено, що вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Отже, посилання позивача щодо порушення процедури проведення електронних торгів та порушення його прав є безпідставними. При цьому, позивачем не було доведено, в чому саме полягає порушення його законних прав чи інтересів. Посилання не помилку у номері кредитного договору у виконавчому листі від 09.10.2017 року, в якому замість кредитного договору № МL - 702/807/2007 від 01 квітня 2008 року зазначене заборгованість за кредитним договором № № МL - 702/807/2008 від 01 квітня 2008 року є безпідставним, оскільки це помилка не вплинула на зміст договору та зобов`язання по ньому.

Крім того, позивач посилається на порушення з боку приватного виконавця Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Так, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Як свідчать матеріали справи, згідно отриманої інформації на вимогу приватного виконавця за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 11.01.2020 р., боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 198719256 від 03.02.2020 р., квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності № б/н від 22.08.2005 р. виданого Фрунзенською районною радою м. Харкова.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 08.05.2020 р. ОСОБА_6 є мати боржника.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 08.05.2020 р. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками боржника.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 08.05.2020 р. ОСОБА_6 перебувала з 25.12.1965 р. у шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 03.02.2020 р. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4 від 08.05.2020 р. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Приватним виконавцем встановлено факт смерті батьків боржника, яким належала квартира за адресою: АДРЕСА_3 , де боржник є зареєстрованим.

Згідно інформаційної довідки від 22.07.2020 р. за № 217321485 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13.07.2020 р., ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , набув право власності Ѕ спільної частки квартири, за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1715, видане 13.07.2020 р. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською Валентиною Георгіївною.

27.07.2020 р. приватним виконавцем до приватного нотаріуса направлена вимога про надання інформації щодо спадкової справи, у тому числі хто прийняв спадщину після смерті батьків боржника та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину після смерті батьків боржника на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно наданої приватним нотаріусом інформація на вимогу виконавця про відкриття спадкової справи після смерті батька боржника, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, тобто Ѕ частини квартири, згідно відомостей з ДРРП є його син, ОСОБА_1 . Свідоцтво на ім`я боржника не видавалось.

Заяви про відмови від спадщини також до нотаріальної контори не надходили.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку що квартира АДРЕСА_1 не є єдиним житлом боржника.

Окрім того, приватним виконавцем були здійснені неодноразові виходи за адресою: АДРЕСА_2 , де встановлено що боржник за вказаною адресою фактично не мешкає, квартиру як місце постійного проживання не використовує, зі слів сусідів фактично мешкає у м. Київ, де само не відомо, про що були складені акти приватного виконавця.

Згідно отриманої інформації на вимогу приватного виконавця за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 11.01.2020 р., боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Факт зняття позивача з реєстрації з квартири АДРЕСА_4 08 травня 2020 року не може слугувати підставою для визнання єдиним житлом позивача квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 за вказаними параметрами запиту у Реєстрі відомості про осіб, місце проживання/перебування яких зареєстровано за запитуваною адресою, відсутні.

Крім того, у судовому засіданні представником позивача було зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 мешкала повнолітня донька позивача від першого шлюбу.

У постанові № 520/78/15-ц Касаційний цивільний суд наголосив, що норми закону № 1304-VII у цьому випадку не можуть бути застосовані, оскільки п. 1 ст. 1 акта передбачає одну з умов, за якої нерухоме майно не може бути примусово стягнуте, якщо воно використовується як місце постійного проживання позичальника, а оскільки постійне місце проживання відповідача зареєстроване за іншою адресою, ніж предмета іпотеки, то підстав для застосування норм закону не вбачається.

Таким чином предмет іпотеки не використовувався боржником як місце постійного проживання й за вказаною адресою боржник не зареєстрований.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 , слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 16, 177, 203, 215 ЦК України, Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4,12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного нотаріуса ХМНО Рудаєвої Вікторії Олександрівни, ОСОБА_2 про визнання недійними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про придбання з електронних торгів майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Фрунзенським PB ХМУ УМВС України в Харківській області 13 листопада 1998 року, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса для листування: АДРЕСА_6 ,

відповідач - Приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, юридична адреса 61003, м. Харків, вул. Університетська, буд. 33, офіс 7,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», адреса листування 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д, ,

відповідач - Приватний нотаріус ХМНО Рудаєва Вікторія Олександрівна, адреса листування 61050, м. Харків, пр. Московський, буд. 30,

відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_7 ,

Повний текст судового рішення складено 09.11.2020 року.

Головуючий суддя -