Справа № 645/2760/20
Провадження № 2/645/1380/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань Христенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за несплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в уточненій редакції якого просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів на неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 13 648 грн. 56 коп.

В обгрунтування позову зазначила, вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07 березня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі ј від всіх видів заробітку. Державним виконавцем Київського відділу ДВС м.Харкова відкрито виконавче провадження заборгованість по виплаті №53848136 із виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 1 квітня 2020 року відповідач має заборгованість по виплаті аліментів ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_3 . Загальна сума пені у зв`язку з несплатою аліментів на неповнолітню дитину становить в період з 18 листопада 2016 року по 15 жовтня 2020 року 13648 грн. 56 коп.

У ході судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. У судове засідання, призначене на 23 жовтня 2020 року надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності оскільки позивачем, на їх думку, не надано доказів поважності причин пропуску строку спеціальної позовної давності. Стосовно розрахунку суми заборгованості, здійсненого державним виконавцем, то він, на думку сторони відповідача, не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах виконавчого провадження №53848136 міститься довідка про доходи, яка видана ТОВ «Ольхівський м`ясокомбінат», однак, державним виконавцем не взято до уваги те, що відповідач був офіційно працевлаштований за трудовим договором у ТОВ «»Ольхівський м`ясокомбінат». Сам розрахунок проведено відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» , ст. 195 СК України, вважаючи, що відповідач не працював на час виникнення заборгованості, а відповідно сума заборгованості визначалася виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що, на думку відповідача, є порушенням, та ставить під сумнів розрахунок заборгованості. Також відповідач зазначає, що він не погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем, оскільки загальна сума нарахованої пені складає 11396 грн. 71 коп. Окрім того, відповідач не ухиляється від обов`язку утримання малолітньої дитини та періодично сплачує аліменти, зокрема, за період з 30.04.2019 року по 30.05.2020 року відповідачем було сплачено аліментів на загальну суму 12700 гривень.

У судове засідання, призначене на 23 жовтня 2020 року представник відповідача надав заяву з проханням провести судове засідання у їх відсутність.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07 березня 2017 року (справа 645/5500/16ц) стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку.

Зазначене рішення суду набрало законної сили, видано виконавчий лист, та відкрито виконавче провадження.

Однак, відповідачем вказані аліменти не сплачуються належним чином, через що виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (частина 1 статті 183 СК України).

Відповідно до вимог ст.196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність, а саме настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду по справі № 333/6020/16 від 03.04.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними, однак слід зауважити наступне.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%?Q2)+……….(Anх1%хQn), де:

-Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму,виходячи з наступного розрахунку.

З огляду на викладене сума неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів становить:

- Листопад 2016 року 511 грн. 44 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 12 дн. (кількість днів прострочки) =61 грн. 37 коп.

- Січень 2017 року 675 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 212 дн. (кількість днів прострочки) = 1434 грн. 18 коп.

- Лютий 2017 року 676 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 184 дн. (кількість днів прострочки) = 1244 грн. 76 коп.

- Березень 2017 року 676 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 153 дн. (кількість днів прострочки) =1035 грн. 04 коп.

- Квітень 2017 року 415 грн. 75 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 123 дн. (кількість днів прострочки) = 511 грн. 37 коп.

- Травень 2017 року 676 грн. 50 оп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 92 дн. (кількість днів прострочки) =622 грн. 38 коп.

- Червень 2017 року 676 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 62 дн. (кількість днів прострочки) = 419 грн. 43 коп.

- Липень 2017 року 676 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 31 дн. (кількість днів прострочки) = 209 грн. 71 коп.

- Червень 2018 року 135 грн. 00 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 30 дн. (кількість днів прострочки) = 40 грн. 50 коп.

- Жовтень 2018 року 193 грн. 49 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 61 дн. (кількість днів прострочки) = 118 грн. 02 коп.

- Листопад 2018 року 2001 грн. 00 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 45 дн. (кількість днів прострочки) = 900 грн. 45 коп.

- Грудень 2018 року 2268 грн. 00 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 15 дн. (кількість днів прострочки) = 340 грн. 20 коп.

- Березень 2019 року 2177 грн. 75 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 15 дн. (кількість днів прострочки) =326 грн. 66 коп.

- Липень 2019 року 697 грн. 25 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 92 дн. (кількість днів прострочки) =641 грн. 47 коп.

- Серпень 2019 року 2266 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 61 дн. (кількість днів прострочки) = 1382 грн. 56 коп.

- Вересень 2019 року 2380 грн. 25 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 31 дн. (кількість днів прострочки) =737 грн. 87 коп.

- Жовтень 2019 року - 2380 грн. 25 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 31 дн. (кількість днів прострочки) =357 грн. 03 коп.

- Грудень 2019 року - 983 грн. 00 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 45 дн. (кількість днів прострочки) = 442 грн. 35 коп.

- Січень 2020 року - 2295 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 15 дн. (кількість днів прострочки) = 344 грн. 32 коп.

- Березень 2020 року 1408 грн. 00 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 30 дн. (кількість днів прострочки) = 422 грн. 40 коп.

- Травень 2020 року 984 грн. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 61 дн. (кількість днів прострочки) = 600 грн. 24 коп.

- Червень 2020 року 2248 грн. 00 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 15 дн. (кількість днів прострочки) = 696 грн. 88 коп.

- Серпень 2020 року 1687 грн. 50 коп. (сума заборгованості за аліментами) х 1% (1 відсоток суми заборгованості) х 45 дн. (кількість днів прострочки) = 759 грн. 37 коп.

Таким чином, суд погоджується з розрахунком представника позивача щодо загальної суми пені по аліментах, яка, у зв`язку з несплатою аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить в період з 18 листопада 2016 року по 15 жовтня 2020 року 13648 грн. 56 коп.

Відповідно до ст.20 СК України до вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів позовна давність не застосовується.

Водночас, за змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненнюна користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючисьст.196 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за несплату аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 . пеню за несплату аліментів на неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 листопада 2016 року по 15 жовтня 2020 року 13648 грн. 56 коп. (тринадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень п`ятдесят шість копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлений 30 жовтня 2020 року.

Головуючий-суддя: