Номер провадження 22-вк/824/187/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 824/185/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кузнєцової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Кредитної спілки «СуперКредит», подану її представником Чумаченко Альоною Андріївною, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 4 серпня 2020 року у складі третейського судді Логош Т.В. у справі № 51/20за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» (далі - КС «СуперКредит») звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 4 серпня 2020 року у складі третейського судді Логош Т.В. у справі № 51/20за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивувала тим, що вказаним рішення третейського суду було задоволено позов про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості на користь КС «СуперКредит»: суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 11 934,01 грн.; суму нарахованих процентів станом на 05.06.2020 року в розмірі 7 034,86 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2 000,00 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1 517,50 грн; що разом складає суму в розмірі 22 486, 37 грн.

Станом на день подачі заяви рішення в добровільному порядку боржником не виконане, будь-яких дій щодо погашення заборгованості останнім не здійснено.

В судове засідання сторони не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися за законом належно (ас. 16).

Неявка сторін, а також їх представників в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення заяви і відповідно до ч.1 ст. 485 ЦПК, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається, 27.12.2018 між КС «СуперКредит» та ОСОБА_2 (позичальник), укладено кредитний договір № СК12/116/18/95/99С3 відповідно до п. 1.1 якого позичальнику надано кредит в сумі 15 879,43 грн.

27.12.2018 між Кредитною Спілкою та ОСОБА_2 укладено додатковий договір про транш № 1 до договору (Угода), відповідно до п.1 якої її сторони погодили, що кредитна спілка надає позичальнику транш у розмірі 15 879,43 грн., за наслідками видачі якого, сума залишку виданого позичальнику кредиту на дату укладення угоди, з урахуванням вже виконаних зобов`язань позичальника, на виконання умов договору склала 15 879,43 грн.

Кредитною спілкою виконано умови угоди та надано позичальнику транш в сумі 15 879,43 грн., що підтверджується заявою позичальника від 27.12.2018, довідкою позивача, видатковим касовим ордером № 220/12 від 27.12.2018.

27.12.2018 між кредитною спілкою, позичальником та ОСОБА_1 укладено договір поруки № СК12/116/18/95/99С3 відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_1 зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед кредитною спілкою за виконанням зобов`язань за договором.

Рішенням Постійно діючого третейського суду Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 04 серпня 2020 року позов КС «СуперКредит» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «СуперКредит» суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 11 934,01 грн.; суму нарахованих процентів станом на 05.06.2020 року в розмірі 7 034,86 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2 000,00 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1 517,50 грн; що разом складає суму в розмірі 22 486, 37 грн.

Так, провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Частиною третьою статті 485 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 ЦПК цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

- на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

- пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

- рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

- третейська угода визнана недійсною;

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

- рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

- постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

- третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави визначені у частині шостій статті 56 Закону України «Про третейські суди».

Встановлено, що наявні матеріали справи не містять підстав, встановлених статтею 486 ЦПК України та статтею 6 Закону України «Про третейські суди», для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відносно боржника ОСОБА_3 .

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (стаття 12 Закону України «Про третейські суди»).

Відповідно до статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилом статті 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалене третейським судом рішення боржником добровільно не виконується, ніяких дій щодо погашення кредитної заборгованості останній не здійснює.

Докази, що третейська угода визнана недійсною відсутні, склад третейського суду, яким ухвалено рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, а питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

При цьому вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором заявлена до поручителя позичальника, відтак він не є споживачем фінансових послуг і обмеження, встановленні пунктом 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди», на даний випадок не розповсюджуються.

Обставини, які відповідно до ст. 486 ЦПК України слугували б підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, не встановлені.

З огляду на викладене, а також враховуючи ті обставини, що справа, у якій ухвалено рішення, підвідомча третейському суду, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішення третейським судом питання не виходить за межі третейської угоди, а відомості про оскарження або скасування рішення третейського суду в матеріалах справи відсутні, апеляційний суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

За правилом частини першої статті 487 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Так, інформації про скасування рішення третейського суду не надано; справа підвідомча третейському суду відповідно до закону (правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-1718цс17, постанова від 15 листопада 2017 року); заява подана в межах строків для звернення за видачею виконавчого листа; рішення третейського суду прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою, питання, які б виходили за межі третейської угоди не вирішувались; інформації про визнання третейської угоди недійсною не надано; склад третейського суду відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить передбачені законом способи захисту прав та охоронюваних інтересів; питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі третейський суд не вирішував.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь КС «СуперКредит» підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання заяви у сумі 1 051 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 141, 483, 485-487 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Кредитної спілки «Супер Кредит», поданою її представником Чумаченко Альоною Андріївною, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 4 серпня 2020 року у складі третейського судді Логош Т.В. у справі № 51/20 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кредитної Спілки «СуперКредит» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 68, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 11 934,01 грн.; суму нарахованих процентів станом на 05.06.2020 року в розмірі 7 034,86 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2 000,00 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1 517,50 грн; що разом складає суму в розмірі 22 486 (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кредитної Спілки «СуперКредит» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 68, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805),сплачений судовий збір за подання заяви у сумі 1 051 (одну тисячі п`ятдесят одну) грн. 00 коп.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та підписаний 4 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Шахова О.В.