УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02.11.2020 року м.Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Т.А.Воробйова

розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»

про видачу судового наказу

про стягнення зі ОСОБА_1

заборгованості за надані телекомунікаційні послуги

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 11184,02 грн та витрат зі сплати судового збору.

Розглянувши заяву та питання про можливість видати судовий наказ за нею, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду заявлених у наказному провадженні вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи заявник просить стягнути з боржника заборгованість за надані послуги, яка утворилась за період з 31.03.2017 по 30.04.2017, тобто заборгованість утворилась за період, який перевищує строк позовної давності.

Згідно з п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Суд зауважує, що у наказному провадженні судом можуть бути стягнуті з боржника лише ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, відтак, не потребують витребування доказів, виклику сторін та врахування їх пояснень, заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом заявлених вимог, на підтвердження чи у спростування законності та обґрунтованості останніх. В той же час за вимогами, заявленими за період, який перевищує загальний строк позовної давності, боржник вправі заявляти про застосування строку позовної даявності, а кредитор - про поновлення такого строку з доведенням на засадах змагальності наявності для цього підстав. Поновлення строків при зверненні із заявою про видачу судового наказу не допускається, як і видача судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за період, який перевищує строк позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, встановивши, що заявник звернувся до суду з вимогою, з моменту виникнення якої пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 4, 165, 166 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У видачі судового наказу приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Воробйова Т.А.

роздрук. прим.:

1 - до справи

2 - заявнику