Дата документу 03.11.2020 Справа № 334/6619/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний номер справи №334/6619/19

Провадження №22-ц/807/2589/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року в складі судді Гнатюка О.М., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області, про зміну порядку і способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області про зміну порядку і способу стягнення аліментів.

В позові зазначала, що з 27 серпня 1998 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року було розірвано.

Від шлюбу позивач та відповідач мають трьох спільних дітей, двоє з яких є неповнолітніми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно та на утримання позивач в розмірі 1/6 частини доходів щомісячно.

Після відкриття провадженні у вказаній цивільній справі, відповідач закрив свою підприємницьку діяльність, після чого перереєстрував свій транспортний засіб на свою матір ОСОБА_5 , яка також зареєструвала підприємницьку діяльність.

У 2018 році відповідач влаштувався у центр зайнятості, а пізніше влаштувався на роботу до своєї матері, де отримував мінімальну зарплату.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати відповідача та відповідач 16.10.2018 працевлаштувався водієм своєї цивільної дружини ФОП ОСОБА_6 .

Відповідач має мінливий дохід, який приховує.

31 жовтня 2018 року відповідач зареєстрував ПП «Віпукртранс» з розміром статутного капіталу 550 000 грн. У період з грудня 2018 року по січень 2019 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрував на своє ім`я чотири транспортні засоби.

ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, в зв`язку із чим позивач перебуває на обліку в УПСЗН та отримує соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я.

Посилаючись на названі обставини, просить змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини доходів на тверду грошову суму в розмірі 10 000 грн. щомісячно, змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання з 1/6 частини доходів до досягнення ОСОБА_4 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 на тверду грошову суму 2000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року, з урахуванням ухвал Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року про виправлення помилок, позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018, утримуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову форму у сумі 5000 грн. з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018, утримуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/6 частини на 2000 грн. щомісячно. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення, не надано належної оцінки доказам по справі. Відповідач вказав, що у відповідності до положень ст. 181 СК України, позивач, як отримувач аліментів, має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду саме на утримання дітей, зміна розміру аліментів на утримання позивачки не передбачено законом.

Також в скарзі вказано, що підстави позову про зміну розміру аліментів ідентичні підставам позову про стягнення аліментів та вже досліджувались судом при ухваленні рішення від 13.04.2018. Підстави для зміни розміру аліментів відсутні, оскільки у нього не покращилось здоров`я та не змінився матеріальний стан. Наявність захворювань підтверджено, в тому числі, висновком лікаря від 05.05.2020. Також зазначав про неможливість стягнення з нього аліментів у розмірі 7000 грн., оскільки це перевищує розмір його доходу, а ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає стягнення із заробітної плати боржника більше ніж 70 % доходу.

Також зазначав, що у жовтні 2018 року, зареєстрував приватне підприємство «Віпрукртранс» та дійсно, для його діяльності, придбав декілька старих автомобілів та напівпричіп, кошти на придбання яких отримав у борг від третіх осіб та які вимушений буде повернути. Вказані автомобілі не стільки приносять дохід, як вимагають втрат на їх ремонт та утримання, а тому факт придбання автомобілів не може свідчити на підтвердження доводів покращення його майнового стану. Перебуваючи на посаді директора ОСОБА_1 , вимушений працювати в якості механіка і водія, для розвитку підприємства та отримання можливості повертати борги та кредити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

У відзиві вказала, що звернення до суду обумовлене покращенням матеріального стану відповідача, яке останній намагається приховати. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на трьох осіб, зі своєї офіційної заробітної плати, фактично складає 2150 грн., чого очевидно недостатньо для утримання двох малолітніх дітей та матері дитини. Також ОСОБА_1 не визнає за свою дитину ОСОБА_4 2018 р.н. та оскаржує батьківство в суді. Для забезпечення дітей необхідним та оплати комунальних послуг позивачка вимушена отримувати кредити у той час, як відповідач реєструє на себе приватне підприємство зі статутним капіталом в 550 тисяч гривень.

Також позивач зазначала, що після вирахування із заробітної плати відповідача аліментів та сплати податків, у останнього залишається менше 2 тисяч гривень, але при цьому відповідач сплачує кошти за оренду житла, несе витрати по його утриманню, зокрема сплати комунальних послуг, купує транспортні засоби, несе інші витрати, а також оформлює кредит на споживчі цілі з платежем у 1901,75 грн. Тобто щомісячні витрати відповідача, а також придбання ним автомобілів на суму близько 300 тисяч гривень свідчать про те, що фактичні доходи ОСОБА_1 значно перевищують його офіційну заробітну плату. Як на доказ, ОСОБА_2 посилалась на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року у справі № 280/1163/19, за змістом якого за договором про перевезення вантажів № 2092 від 01.12.2018 року ПП «Віпукртранс» надало іншій юридичній особі транспортні послуги на суму 469 323,19 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що з 27 серпня 1998 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року було розірвано.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/5828/17 від 13 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини під час вагітності було задоволено частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/6 частин з усіх видів його заробітку (доходу ) щомісячно, на утримання під час вагітності дружини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , починаючи з 22 лютого 2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/1050/18 від 13 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання задоволено. Встановлено для подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими зареєстрований 27 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 443, режим окремого проживання та не ведення спільного господарства з 20 липня 2017 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 жовтня2018 року, рішення районного суду змінено в частині визначення дати з якої встановлено режим окремого проживання та визначено, що останній встановлено з 30 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 2, 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Зміст вказаної норми зобов`язує суд оцінити не лише реальні, а й «приховані» доходи платника аліментів, шляхом підрахунку витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сума реальних та «прихованих» доходів і повинна стати базою для нарахування аліментів. Крім того, законодавець направляє суд на оцінку не лише «динамічних», а і «статичних» показників платника аліментів - наявності у нього майна.

Відповідно до довідки Дніпровського УЗСН від 22 листопада 2019 року ОСОБА_2 отримує соцдопомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 80).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу за відповідачем зареєстровані наступні транспортні засоби:

- Ford Courier держномер НОМЕР_1 , вантажний спеціалізований фургон зареєстрований 02.03.2019 ( а.с.25);

- транспортний засіб «Renault Magnum» держномер НОМЕР_2 , зареєстрований 10.01.2019 ( а.с.26);

- спеціалізований напівпричіп Frejat держномер НОМЕР_3 , зареєстрований 12.01.2019 ( а.с. 27).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/7392/18 від 01.07.2019 було затверджено мирову угоду укладену між позивачем та відповідачем щодо поділу спільного майна. В результаті укладення мирової угоди за відповідачем визнано право власності на вантажівку MAN 8.263 держномер НОМЕР_4 та автомобіль Fordescortvan держномер НОМЕР_5 .

Згідно з розпискою 31.10.2018 року ОСОБА_1 позичив 100 000 грн. у ОСОБА_7 до 2025 року ( а.с.48).

Відповідно до розписки 31.10.2018 року ОСОБА_1 позичив 150 000 грн. в ОСОБА_8 до 2026 року ( а.с.49).

Згідно з розпискою від 25.07.2017 року ОСОБА_1 позичив 3000 доларів США в ОСОБА_7 до 2018 року ( а.с.109).

Згідно з довідкою ОСОБА_1 працює в ПП «Віпукртранс» на посаді директора із зарплатою 5300 грн. щомісячно в період з липня 2019 року по листопад 2019 року ( а.с.47).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціаром (контролером) ПП «Віпукртранс» є ОСОБА_1 ( а.с.67).

Як вбачається зі Статуту ПП «ВіпУкрТранс»: пункт 1.2 власником підприємства є громадянин України ОСОБА_1 .

Пунктом 7.3 статуту передбачено, що статутний капітал, створений шляхом внесення транспортних засобів: MAN д.н. НОМЕР_4 ринкова вартість 160 000 грн. Renault Magnum держномер НОМЕР_2 ринкова вартість 250 000 грн., Frejat ST-3400 держномер НОМЕР_2 ринкова вартість 140 000 грн ( а.с.134-142).

Як передбачено ч. 1, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частинами 1, 3 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів (утримання) шляхом зміни способу їх стягнення, за положеннями ст.80 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) платника на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість зміни способу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до досягнення дитиною трьох років, визначеного рішенням суду в частці від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму.

Окрім того, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, зробив правильні висновки щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог стосовно зміни способу стягнення та розміру аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018, на утримання неповнолітніх дітей, виходячи з того, що відповідно до ухвали суду про затвердження мирової угоди між сторонами щодо поділу майна за відповідачем було визнано право власності за рядом транспортних засобів. Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відповідачем було зареєстровано право власності на ще три транспортні засоби.

Відповідач має на праві власності транспортні засоби і як власник транспортних засобів, несе витрати по їх утриманню. При цьому витрати відповідача на утримання вказаних транспортних засобів, що використовуються ним у підприємницькій діяльності, явно не відповідають офіційним доходам відповідача, отримуваних в якості зарплати.

Ринкова вартість автомобіля Renault Magnum та причіпу Frejat ST-3400 визначена на підставі Статуту ПП «Віпукртранс», оскільки саме такі дані були вказані ОСОБА_1 при реєстрації підприємства, остаточним беніфіціаром якого він є. Інші доводи відповідача щодо вартості вказаних транспортних засобів відхиляються у зв`язку з їх неналежністю. Вартість автомобіля Ford Courier визначена на підставі відомостей про середню ринкову вартість вказаного автомобілю, що позивачем не спростовувалась.

Таким чином, вартість придбаних відповідачем транспортних засобів у період часу за січень-березень 2019 року, відповідно до матеріалів справи, складає 416 000 грн. виходячи за наступних розрахунків: Renault Magnum держномер НОМЕР_2 ринкова вартість 250 000 грн., Frejat ST-3400 держномер НОМЕР_2 ринкова вартість 140 000 грн., Ford Courier держномер НОМЕР_1 середня ринкова вартість 26 000 грн.

Відповідно до відомостей наданих на виконання ухвали суду першої інстанції з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 144, графа «виплачено») дохід ОСОБА_1 за 2019 рік склав 70 396,63 грн. Навіть враховуючи суми коштів, що бути отримані ОСОБА_1 у позику за розписками від 31.10.2018 на загальну суму 250 000 грн., вартість придбаного рухомого майна за 2019 рік на загальну суму 416 000 грн., витрати по сплаті аліментів на суму 13 865,44 грн. сплачених за січень-квітень 2019 року (а.с. 45,46), об`єктивно перевищують його заробіток (дохід).

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з часу ухвалення рішення суду від 13.04.2018 року за яким стягнуто аліменти з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання малолітніх дітей та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, у відповідача ОСОБА_1 суттєво змінилось матеріальне становище в сторону покращення, що дає підстави для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення на користь ОСОБА_2 .

Твердження апеляційної скарги щодо ідентичності підстав позову про зміну розміру аліментів та підстав позову про стягнення аліментів, матеріалами справи не підтверджуються, оскільки судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення взято до уваги зміни матеріального стану ОСОБА_1 які настали після 13 квітня 2018 року.

Наявність хвороб у відповідача ОСОБА_1 що підтверджено висновком лікаря від 05.05.2020 на висновки суду про наявність підстав для зміни розміру та способу стягнення аліментів не впливає, оскільки на час розгляду справи, підставою для зміни розміру аліментів був фактичний матеріальний стан платника аліментів та наявність у останнього реальних доходів.

Посилання відповідача на статтю 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлені максимальні розміри відрахувань з доходів боржника, не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказаний Закон регулює правовідносини пов`язані з примусовим виконанням судових рішень.

Щодо отримання відповідачем ОСОБА_1 у борг грошових коштів для відкриття ПП «Віпукртранс» та необхідності повертати борги, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1, ст. 2 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Отримання відповідачем позик і кредитів для розвитку діяльності ПП «Віпукртранс» не впливає на його обов`язки як батька, встановлені положеннями Сімейного Кодексу України, Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини» щодо обов`язку матеріального забезпечення неповнолітніх дітей.

Також, відповідно до змісту рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року у справі № 280/1163/19, опублікованому в ЄДРСР за № 82854387 за договором про перевезення вантажів № 2092 від 01.12.2018 року ПП «Віпукртранс» надало ТОВ «Вента.ЛТД» транспортні послуги на суму 469 323,19 грн. (а.с. 110-115).

Ураховуючи, що кінцевим беніфіціаром ПП «Віпукртранс» є відповідач ОСОБА_1 , а вказане підприємство, відповідно до його статуту створено саме для отримання прибутку (пункт 2.4), приймаючи до уваги суми, на які укладаються договори надання послуг, зміна розміру аліментів суттєво не вплине на матеріальний стан відповідача ОСОБА_1

Переказ ОСОБА_9 грошових коштів на юніорську картку сина, оплата секцій чи витрат, придбання одягу, є формою добровільної участі відповідача у забезпеченні дитини, носить мінливий характер та не може обмежувати право позивача на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Оскаржуване рішення суду першої інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи і не дають підстав уважати, що судом при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального чи порушені норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2020 року.

Головуючий: О.М. Кримська

Судді: А.В Дашковська

В.І. Кочеткова