Справа № 461/8983/20
Провадження № 6/461/119/20
УХВАЛА

06.11.2020 року, суддя Галицького районного суду м. Львова, розглянувши у судовому засіданні подання старшого державного виконавця Лесько Наталії Миколаївни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, щодо боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року, до суду звернувся державний виконавець Лесько Н.М., з поданням, в якому остання просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта ОСОБА_1 . Подання аргументувала тим, що боржником не сплачено та не вчинено будь-яких дій, спрямованих на сплату боргу.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 вищевказаної статті, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

При вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Це означає, що подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити обставини, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

В обґрунтування подання, державний виконавець зазначила, що боржник вимоги виконавчого документу самостійно не виконує та ухиляється від сплати боргу, проте жодних доказів на підтвердження вказаних дій суду не було надано, а ті, які були представлені для розгляду, свідчать про проведення примусових дій, але не підтверджують факт ухилення від сплати заборгованості. Крім того, документи, які були подані заявником до суду, не засвідчені у встановленому законом порядку, тому суд не може вважати їх належними та допустимими.

Також, судом було встановлено, що до матеріалів справи долучений звіт про здійснені відрахування та виплати за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року, з якого вбачається, що з ОСОБА_1 , систематично здійснювалися утримання, а відтак - факт ухилення спростовується.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За таких обставин, враховуючи, що будь-яких доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника ОСОБА_1 , від виконання зобов`язань в судовому засіданні не отримано, суд вважає, що звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України цього боржника без вилучення паспортного документа є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Суд, керуючись ст. 441 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Лесько Наталії Миколаївни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, щодо боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана доЛьвівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу її проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні, - в той же строк з часу отримання її копії .

Суддя Л.Д. Фролова