Справа № 727/9142/20
Провадження № 2-з/727/19/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

04 листопада 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову , -

в с т а н о в и в :

03.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про забезпечення позову до подання позову до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що мають намір подати до суду в строки визначені ЦПК України позов до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Вказують в своїй заяві, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 січня 2019 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158331249 від 04.03.2019 року.

ОСОБА_1 стало відомо, що територія земель по АДРЕСА_2 надається учасникам антитерористичної операції, оскільки пунктом 3 рішення Чернівецької міської ради VІІ скликання від 08.12.2017 року № 1021 названо нові вулиці в масиві житлової забудови, обмеженої вулицями Горіхівською та Вашківською, детальний план території, якого затверджений рішенням виконавчого комітету міської ради 14.08.2017 року № 428/16 АДРЕСА_3 .

Після затвердження рішенням виконавчого комітету міської ради 14.08.2017 року № 428/16 детального плану території АДРЕСА_3 та відповідно до схеми розміщення земельних ділянок АДРЕСА_2 вбачається, що земельна ділянка, якою користуюся ОСОБА_1 розділена на наступні земельні ділянки:

кадастровий номер :20:003:1798 по АДРЕСА_4 надано - ОСОБА_6 ;

кадастровий номер :20:003:1818 по АДРЕСА_5 надано - ОСОБА_3 ;

кадастровий номер :20:003:1851 по АДРЕСА_6 надано - ОСОБА_7 ;

кадастровий номер :20:003:1845 по АДРЕСА_7 надано - ОСОБА_5 .

Так як, відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вже зареєстрували право власності на вищевказані земельні ділянки то у заявника, як у позивача є побоювання, що вони можуть відчужити майно на користь інших осіб, або можуть розпочати будівництво на спірних земельних ділянках.

На підставі викладеного, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки:

кадастровий номер :20:003:1798 по АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності - ОСОБА_6 ;

кадастровий номер :20:003:1818 по АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності - ОСОБА_3 ;

кадастровий номер :20:003:1851 по АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності - ОСОБА_7 ;

-кадастровий номер :20:003:1845 по АДРЕСА_7 , яка належить на праві власності - ОСОБА_5 до вирішення справи за його позовом про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку в суді.

Суд, оглянувши подані письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Питання забезпечення позову врегульовано главою 10 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі вимог ч.1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 2 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п.4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, заявник вказує, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідно до витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158331249 від 04.03.2019 року та йому стало відомо, що територія земель по АДРЕСА_2 надається учасникам антитерористичної операції, а також після затвердження рішенням виконавчого комітету міської ради 14.08.2017 року № 428/16 детального плану території АДРЕСА_3 та відповідно до схеми розміщення земельних ділянок АДРЕСА_2 вбачається, що земельна ділянка, якою користуюся ОСОБА_1 розділена на земельні ділянки,а тому на його думку є підстави вважати, що так як, відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вже зареєстрували право власності на вищевказані земельні ділянки то у заявника, як у позивача є побоювання, що вони можуть відчужити майно на користь інших осіб, або можуть розпочати будівництво на спірних земельних ділянках. При цьому, будь яких належних, допустимих доказів, з приводу викладених обставин заявник до заяви не прилучає (акти, фотокопії, висновки ЖЄО). Крім цього, заявниками не надано доказів що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні заявника.

Також заявник вказує, що має намір подати позовну заяву до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Аналізуючи вище наведені норми законодавства, суддя вважає, що можливе рішення суду про задоволення вищевказаного позову не потребує примусового виконання, а тому відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання такого рішення суду.

Також, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки, а саме кадастровий номер :20:003:1798 по АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності - ОСОБА_6 ; кадастровий номер :20:003:1818 по АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності - ОСОБА_3 ; кадастровий номер :20:003:1851 по АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності - ОСОБА_7 ; кадастровий номер :20:003:1845 по АДРЕСА_7 , яка належить на праві власності - ОСОБА_5 до вирішення справи за його позовом про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку в суді, вказані обставини не свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім цього, як вбачається з додатків наданих до заяви про забезпечення позову, відповідачі в різні періоди 2019 року зареєстрували право власності на земельні ділянки, тобто більше року тому, і будь-яких дій на які вказує позивач, ним вжито не було.

Згідно з статтею 41 Конституції України передбачено: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, позивачем не наведено обґрунтованих підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову на даному етапі цивільного судочинства, а у разі задоволення заяви про забезпечення позову судом буде обмежено право власності відповідачів, а отже заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-157, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Літвінова О.Г.