РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2020 року Франківський районний суду м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

присяжних Бучко І.В.

Конюх Л.С.

при секретарі Турчак М.І.

прокурора Байси М.М.

захисника Микуш Д.М.

представників психіатричного закладу КНП ЛОР «ЛОКПЛ» Губар О.М.

лікуючого лікаря Галамай І.Р.

заінтересованої особи ОСОБА_1

та особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», з участю заінтересованої особи: ОСОБА_1 , про госпіталізацію ОСОБА_2 у психіатричний стаціонар без її усвідомленої згоди, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра доставлена в примусовому порядку в супроводі лікаря швидкої медичної допомоги та у супроводі батька ОСОБА_1 в приймальне відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ» 28.10.2020 року. В приймальному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_2 оглянута черговими лікарями-психіатрами приймального відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які після її огляду дійшли висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар у примусовому порядку для обстеження та лікування у зв`язку з наявністю у неї важкого психічного розладу, маячні розлади (МКХ-10: F22.0), потребує госпіталізації згідно Закону України «Про психіатричну допомогу».

У судовому засіданні лікар-психіатр та лікуючий лікар заявлені вимоги підтримали, дали аналогічні пояснення викладеним у заяві. Вказали, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хвора виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а саме: б`ється, відмовляється приймати їжу. Додатково пояснили, що примусова госпіталізація ОСОБА_2 проводиться вчетверте за зверненням батька. ОСОБА_2 проявляє агресію до родичів, в тому числі батька, відмовляється від приймання їжі, втратила у вазі та вночі не спить, що свідчить про неможливість її лікування в домашніх умовах.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вважає, що доньку потребує примусового лікування для надання психіатричної допомоги. Пояснив, що донька відмовляється їсти, лікується вп`яте та живее разом з ним, оскільки його дружина перебуває на заробітках закордоном. Агресивно себе поводить, б`ється, не спить. Вважає, що причиною погіршення психічного здоров`я доньки є особисті переживання, що пов`язані з її колишнім хлопцем. Просить заяву задовольнити.

Захисник Микуш Д.М. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви. Зазначає, що згідно поданої заяви КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» як на обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_2 агресивна до рідних, вдарила батька по обличчю, била сестру. В даному випадку заявником не подано жодного підтверджуючого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Більше того, як вбачається із заяви про госпіталізацію, ОСОБА_2 почала хворіти з 2017 року, однак до суду не представлено жодних доказів, що родичі чи будь-які інші особи зверталися до суду із заявою про визнання її обмежено чи недієздатною, встановлення над нею опіки та інше. Враховуючи наведене просить у задоволенні заяви відмовити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила необхідність примусового лікування, оскільки викладені обставини не відповідають дійсності. Вважає, що вона важить 46 кг. та не потребує сторонньої допомоги. Пояснила, що конфліктні ситуації з батьком виникають не з її вини.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 становить небезпеку для себе та оточуючих, а також перебуваючи на амбулаторному лікуванні остання не дотримувалась прийому ліків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора на підтримання заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра доставлена в примусовому порядку в супроводі лікаря швидкої медичної допомоги та у супроводі батька ОСОБА_1 в приймальне відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ» 28.10.2020 року. В приймальному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_2 оглянута черговими лікарями-психіатрами приймального відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які після її огляду дійшли висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар у примусовому порядку для обстеження та лікування у зв`язку з наявністю у неї важкого психічного розладу, маячні розлади (МКХ-10: F22.0), потребує госпіталізації згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Спадковість нервово-гісихічними захворюваннями не обтяжена, ранній розвиток без особливостей. Освіта вища, за фахом "психолог". Вперше змінилась у поведінці у 2017 році, почала висловлювати маячні ідеї переслідування, шкоди, не сприйняття власного тіла у зв`язку з чим відмовлялась приймати їжу протягом останніх 10-14днів. Тоді вперше була госпіталізована у КНП ЛОР ЛОКПЛ. Після виписки рекомендованого лікування не дотримувалась. Погіршення психічного стану спостерігалось у 2018 та у 2019 роках з попередньою симптоматикою. Останнє поступлення у вересні 2020 року, з повною відмовою від їжі, внаслідок маячних ідей. Проявляла агресію до рідних. Після виписки рекомендоване лікування не приймала, так як не критична до свого захворювання. Дане поступлення пов`язане із загостренням психічного стану яке спостерігається у вигляді маячних ідей переслідування, відмовою від їжі та ліків, та критичним зниженням ваги до 43 кг, безсонням, агресією до рідних, вдарила батька по обличчю, била сестру. У зв`язку із поганим станом 28.10.2020р. була викликана бригада ШМД та доставлена у приймальне відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ в примусовому порядку.

Згідно висновку комісією лікарів-психіатрів відділення №31 КНП ЛОР «ЛОКПЛ» від 28.10.2020 дійшли висновку (№1502/01.4.19), що ОСОБА_2 потребує подальшого лікування в примусовому порядку в психіатричному стаціонарі в зв`язку з наявністю у неї на момент огляду тяжкого психічного захворювання, а саме: відмовляється від їжі, неадекватно себе поводить - проявляє словесну агресію по відношенню до оточуючих, лається, відмовляється від лікування, висловлює маячні ідеї переслідування «за мною стежать, хтось постійно спостерігає». Діагноз - Маячні розлади. (МКХ-10: F22.0). Даний розлад психічної діяльності позбавляє ОСОБА_2 здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. На підставі статтей 14,16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» ОСОБА_2 потребує лікування в психіатричну стаціонарі в примусовому порядку.

Відповідно статті 1 Закону України «Про примусову госпіталізацію» усвідомлена згода особи - це згода, вільно висловлена особою, здатною зрозуміти інформацію, що надається доступним способом, про характер її психічного розладу та прогноз його можливого розвитку, мету, порядок та тривалість надання психіатричної допомоги, методи діагностики, лікування та лікарські засоби, що можуть застосовуватися в процесі надання психіатричної допомоги, їх побічні ефекти та альтернативні методи лікування.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відмовилася від госпіталізації.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 вперше змінилась у поведінці у 2017 році, почала висловлювати маячні ідеї переслідування. Неодноразово підлягала примусовій госпіталізації, однак після виписки рекомендованого лікування не дотримувалась. Погіршення психічного стану спостерігалось у 2018 та у 2019 роках з попередньою симптоматикою. Останнє поступлення у вересні 2020 року, з повною відмовою від їжі, внаслідок маячних ідей. Проявляла агресію до рідних. Після виписки рекомендоване лікування не приймала, так як не критична до свого захворювання.

Крім того, суд відхиляє доводи захисника, про те, що ОСОБА_2 не може бути госпіталізована в примусовому порядку, оскільки з 2017 року родичі ОСОБА_2 чи будь-які інші особи не зверталися до суду із заявою про визнання її обмежено чи недієздатною, встановлення над нею опіки та інше.

Відтак суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення, оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_2 страждає психічним захворюванням, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, підлягає госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного закладу.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 341, 342 ЦПК України, ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

в и р і ш и в :

заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Мартьянова С.М.

Присяжні Бучко І.В.

Конюх Л.С.