РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

Справа № 285/3228/20

провадження у справі № 2/0285/1017/20

05 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

27.08.2020 року позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому просила визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житлом за адресою : АДРЕСА_1

В обґрунтування позову зазначає, що в належному їй житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 залишаються зареєстровані відповідачі, хоча там не проживають з 2010 року, чим створюють перешкоди в користуванні і володінні належним їй житлом. В односторонньому порядку знятися з реєстраційного обліку відповідачі не виявили бажання. А тому в порядку усунення перешкоди в користуванні власністю позивач змушена звернутися до суду.

04.09.2020 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, прийнято до розгляду судом, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

05.11.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити .

Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, про час і місце судового розгляду вважаються повідомленими вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Встановлено, що позивач у справі, ОСОБА_1 з 23.10.2013 року є власником житлового будинку з прибудовами та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

Вказані обставини вбачаються з відповідного Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та відповідних договорів дарування від 23.10.2013 року /а.с.9-10,11-12,13/.

Як слідує з довідок відділу ведення реєстру територіальної громади ЦНАП Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 17.08.2020 року за № 1527, від 02.09.2020 за № 1630 в належному позивачу житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.14,17/.

Однак, як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 22.01.2020 року та від 26.08.2020 року, складених депутатом Новоград-Волинської міської ради, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не проживають по місцю своєї реєстрації з 01.05.2010 року. Дану інформацію встановлено згідно пояснень сусідів : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 /а.с.5,6/.

Також, судова поштова кореспонденція, адресована відповідачам за місцем їх реєстрації, повернулася з відмітками "адресат відсутній".

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачі значаться зареєстрованими в житловому будинку, що належить позивачу, однак не є членами його сім`ї та там не проживають з 2010 року, в добровільному порядку знятися з реєстрації не виявили бажання, чим порушують право позивача як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. А тому є достатні підстави вважати, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в дольовому порядку усі понесені нею судові витрати, зокрема, сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп., тобто з кожного по 420 (чотириста двадцять ) грн. 40 коп. .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 );

відповідачі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не встановлено, місце реєстрації - АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - не встановлено, місце реєстрації - АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного судового рішення 05.11.2020 року.

Головуюча А.В.Михайловська