Провадження №2/235/2048/20
Справа №235/6383/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 листопада 2020 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Безкоровайної Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «ВК «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своєї заяви вказав, що з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 05.07.2018 року. Наказом від 21.05.2020 року № 669/к він був звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення відповідач не провів з ним остаточний розрахунок по заробітній платі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 139389,30 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 139389 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.05.2020 року і по день ухвалення судового рішення суду.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу в якості сум, що підлягають сплаті при звільненні було нараховано 139389,30 грн.

В день звільнення позивач не працював, знаходився у простої, що підтверджується довідкою ВКТО від 19.10.2020 року. В день звільнення отримав трудову книжку, проте не звернувся до бухгалтерії підприємства з вимогою про остаточний розрахунок. Вважає, що період затримки розрахунку виплат, належних працівникові при звільненні, є отримання відповідачем копії позовної заяви -16.10.2020 року. Оскільки підприємство знаходиться у скрутному матеріальному становищі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а.с. 13).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність. ( а. с.27).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» з 05.07.2018 року, де працював в якості машиніста гірничих машин 5 розряду з підземним робочим днем ( а.с. 4-5).

Наказом № 669/к ДП «ВК «Краснолиманська» від 21.05.2020 року позивача звільнено за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України ( а. с. 4-5).

З матералів справи вбачається, що станом на 21.05.2020 року при звільненні ОСОБА_1 нараховано 139389,30 грн., проте зазначена сума не виплачена на момент звільнення.

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі № 1-5/2012.

В день звільнення позивач по справі був відсутній на роботі і заява про звільнення його з роботи, проведення з ним остаточного розрахунку була направлена ним засобами поштового зв`язку рекомендованим листом 18.05.2020 року. Відповідач отримав його лист 20.05.2020 року ( у тому числі з вимогою про проведення остаточного розрахунку), а звільнив з підприємства 21.05.2020 року. ( а.с. 6-7).

Таким чином, роботодавець повинен був провести остаточний розрахунок з позивачем по справі в той же день, коли звільняв позивача з підприємства, тобто 21.05.2020 року.

Виходячи з цього, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.05.2020 року по день ухвалення судового рішення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100.

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна

плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 1094,87 грн. ( а. с. 9).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 1094,87 х 116 ( на день прийняття рішення суду) = 127004,92 грн.

Згідно із п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані ( виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ( контракту), включаються до складу загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168 .1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу.

Отже, заробітна плата, яка підлягає стягненню з відповідача є сумою, з якою під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За таких обставин, визначена судом сума заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податків та зборів.

Всього з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 139389,30 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 127004,92 грн.,з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача ДП «ВК «Краснолиманська» на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 2663,94 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 47, 115,116, 117 КЗпП , ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного Підприємства «Вугільна Компанія « Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 139389,30 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 127004,92 грн.,з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного Підприємства «Вугільна Компанія «Краснолиманська» на користь держави судовий збір в сумі 2663,94 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ДП «ВК «Краснолиманська» , , місцезнаходження: м. Родинське, вул. Перемоги,9

Суддя: