Справа № 463/4439/20
пр.№ 2/464/1479/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання- Захарчук О.Ю.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Сихівського районного суду м. Львова позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей без дозволу батька,-

з участю представника позивача адвоката Кацюби А.М.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - представника управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - Зуєва Я.М.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить зняти з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 неповнолітніх дітей ОСОБА_3 2006 року народження та ОСОБА_4 (2008 року народження) без згоди батька ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона, з 29 серпня 1998 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 (надалі Відповідач), який 02.04.2019 року було розірвано. Під час шлюбу у них народилось троє дітей (доньок), з яких на даний час двоє неповнолітніх, а саме: ОСОБА_5 (2006 р.н.) та ОСОБА_6 (2008 р.н.), які були народженні у Республіці Польща. Після народження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 переїхала до своїх батьків в Україну, які проживали за адресою: АДРЕСА_1 та за даною адресою зареєструвала дітей. Коли дочки досягли дошкільного віку, ОСОБА_9 повернулася на постійне проживання до чоловіка в Республіку Польща разом з дітьми, не усвідомлюючи того, що їх потрібно було зняти з реєстрації в Україні. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Позивачки - ОСОБА_10 , залишивши заповіт на ім`я ОСОБА_1 на спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_2 , що належала померлому на праві власності. 15.01.2020 року, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, Позивачка виявила бажання її продати, оскільки постійно проживає в Республіці Польща разом з дочками - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Так як для продажу успадкованої квартири потрібно знатися з реєстрації місця проживання, Позивачка 19.02.2020 року звернулася з відповідними заявами в орган реєстрації Сихівського району м. Львова, де їй було відмовлено про зняття з реєстрації неповнолітніх дітей без письмової згоди батька. ОСОБА_1 неодноразово усно зверталася до ОСОБА_2 з приводу надання письмового дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які по сьогоднішній день зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак Відповідач батько дітей ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється надати письмову згоду на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх дочок, а Позивачка через це не має можливості здійснити продаж успадкованої нею квартири, тому за захистом своїх прав, згідно ст. 55 Конституції України - права і свободи громадян захищаються судом, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 07.09.2020 справу переданодо Сихівського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.09.2020 справу за вказаним позовом прийнято до провадження.

Ухвалою Сихівського районного суду від 09.10.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору «Службу у справах дітей Сихівського району ДГП ЛМР.

Представник позивача адвокат Кацюба А.М. договір про надання правової допомоги №9 від 14.02.2020 (а.с.5), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому, додатково пояснив, що між позивачем та відповідачем наявний спір, так як останній добровільно відмовляється надати згоду на зняття із реєстрації неповнолітніх дітей, хоча доказів з даного приводу не має, так, як він про це повідомляв позивача усно. Не заперечив той факт, що 02.04.2019 Окружним Судом у Слупську Республіки Польща розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, та судом визначено місце проживання неповнолітніх дітей за матір`ю. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуєв Я.М. не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений, у встановленому Законом порядку, про що свідчить, оголошення на офіційному веб-сайті Сихівського районного суду м. Львова за веб-адресою : http://shi. lv.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.24). Від них не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, встановив наступне.

У квартирі АДРЕСА_3 зареєстроване місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , 2006 року народження та ОСОБА_4 , 2008 року народження, які народилися у Республіка Польща.

Батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , котрий на підставі вироку Окружного Суду в Слупську Республіки Польща від 02.04.2019 розлучений із позивачем ОСОБА_1 ,

14.02.2020 позивач ОСОБА_9 звернулася із заявами до органу реєстрації про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3

17.02.2020 позивачу відмовлено у знятті із реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зв`язку із ненаданням необхідних документів на зняття із реєстрації, зокрема згоди батька.

З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 33 Конституції України- кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 26 Конституції України закріплено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закону).

При цьому, ст. 10 вищевказаного Закону правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України, зокрема, постановою № 207 від 02.03.2016 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі - Правила).

Так, ст. 3 Закону закріплено, що зняття з реєстрації це внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Пунктом 3 Правил зазначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Статтею 7 вказаного Закону та п. 26 Правил передбачений порядок зняття із реєстрації. Зокрема, зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Крім того, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування) (п.26 Правил).

Підстави для відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання визначені ст. 9-1 Закону та п. 11 Правил. Так, орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію, у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними, для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

З огляду на ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання серед іншого обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.

Аналізом зазначених норм, встановлено, що будь-яка фізична особа, що досягла 14 річного віку вправі вільно вибирати місце проживання, у зв`язку із чим звертатися до органів реєстрації із заявами з даного приводу. Одночасно, місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, відповідно батьки звертаються до органів реєстрації із заявами про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання дітей. При цьому, у випадку реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, письмової згоди другого з батьків на зняття з реєстрації дитини до 14 років не потрібно при наявності рішення суду яким визначено місце проживання дитини.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

Згідно копії запису акту про народження № 2212011/00/АU/2008/001175 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в Устка Польща народилася ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та видано свідоцтво НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Згідно копії запису акту про народження № 2212011/00/АU/2006/976982 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в Устка Польща народилася ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та видано свідоцтво НОМЕР_2 (а.с.11-12).

Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 вбачається 29.08.1998 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , у зв`язку із чим останній присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с. 14).

З копії Вироку Окружного Суду в Слупску Республіка Польща від 02.04.2019 встановлено, що розірвано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , про що зроблено запис у книзі реєстру про шлюб в Органі Цивільного стану в Слупску за № 2263011/00/АМ/2006/829072. Згідно вказаного судового рішення місцем постійного проживання неповнолітніх ОСОБА_16 та ОСОБА_17 буде місце проживання їхньої матері (а.с. 15-18).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.2020 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 196387600 від 15.01.2020 ОСОБА_1 успадкувала та являється власником 1/3 квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.22-24).

Копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 підтверджено, що у квазаній квартирі 05.12.1989 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , 26.06.2006 - ОСОБА_3 та 05.05.2008 - ОСОБА_4 .

Згідно копій заяв про зняття із реєстрації місця проживання вбачається, що позивач 14.02.2020 зверталася до органу реєстрації Сихівського районної адміністрації з метою зняти із реєстрації місця проживання себе та дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та 17.02.2020 останній було відмовлено, у зв`язку із неподання необхідних документів, а саме письмової згоди батька. (а.с.25-27).

Згідно копії довідки COM -RE -III.5345.1.292.2020 від 17.02.2020 постійне місце проживання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зареєстровано у помешканні на АДРЕСА_4 ( а.с.28-29).

Згідно копії довідки від 20.02.2020 виданої директором Богдан Лешчук вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є ученицями початкової школи з інтеграційними відділами № 10 ім. Полонії в Слупську (а.с. 30)постійне місце проживання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зареєстровано у помешканні на АДРЕСА_4 ( а.с.28-29).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи

Позивачем до позовної заяви долучено копію свідоцтва про право власності на квартиру від 27.01.1997, квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_19 (а.с. 19), яку суд вважає неналежним доказом, оскільки такий документ не містять інформацію щодо предмета доказування, та представником позивача не обґрунтовано належність конкретного доказу для підтвердження вимог позивача.

Крім того, до позову долучено копії документу НОМЕР_5 виданого 15.09.2016 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10) та копії документу НОМЕР_6 виданого 22.09.2016 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13), які складені не державною мовою, а їх переклад до позову не долучено, у зв`язку із чим, суд на їх підставі не може встановити дійсні обставини справи, у зв`язку із чим такі визнаються судом недостовірними.

Попри це, судом встановлено, що позивачка, будучи матір`ю неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулася до органу реєстрації про зняття із реєстрації місця проживання своїх неповнолітніх дітей, про що їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю письмової згоди батька, з яким остання розлучена, та на підставі рішення суду визначено місце проживання неповнолітніх за місцем проживання матері.

Згідно ст. 49 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого згідно постанови ВРУ 04.02.1994, яким Республіка Польща і Україна, які в подальшому іменуються "Договірні Сторони", керуючись прагненням розвивати дружні стосунки між обома державами, а також поглиблювати і вдосконалювати взаємне співробітництво в галузі правових відносин, домовились про те, що визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме рішення судів з цивільних справ.

02.04.2019 Окружним Судом Слупска прийнято рішення - Вирок, яким визначено, що місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є місце проживання її матері, та яке згідно Договору визнається на території України, та відповідно до п. 26 Правил є підставою для зняття із реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (особи до 14 років) без письмової згоди батька.

Одночасно, суд встановив, що на момент звернення із позовом до суду, 22.05.2020, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 14 років, у зв`язку із чим вона вправі самостійно визначати своє місце проживання та є самостійним суб`єктом на звернення до органу реєстрації із заявою про зняття із реєстрації.

Доказів, про те, що ОСОБА_2 не виконуються вимоги закону щодо зняття із реєстрації місця проживання дітей ОСОБА_1 суду не надано.

Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Способи захисту порушеного права в процесуальному законі визначаються як підстава позову, у межах якої суд розглядає справу, що знаходить своє відображення у принципі диспозитивності цивільного процесу, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Також згідно вказаної норми учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

При цьому, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Спеціальним Законом, який регулює відносини між учасниками справи є Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини. Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об`єкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об`єкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обов`язки їх учасників, визначені договором та законодавством.

Із позовної заяви та матеріалів долучених до неї вбачається, що правовідносини щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей між позивачем та відповідачем врегульовані рішенням Слупського Окружного Суду від 02.04.2019.

В той же час, виникли правовідносини між позивачем та органом реєстрації щодо зняття із реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей.

Отримуючи відмову органу реєстрації у знятті із реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей у зв`язку із відсутністю письмової згоди батька, у таких правовідносинах, позивач звернулася до суду, доводячи, що відповідачем порушено її право, хоча правовідносини між ними з даного приводу (визначення місця проживання дітей) врегульовані судом, рішення якого є підставою зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, без письмової згоди другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (п.26 Правил), в той час, як правовідносини щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , 2006 р.н.. взагалі відсутні, оскільки остання є самостійним суб`єктом звернення із заявою про зняття із реєстрації місця проживання (ст. 29 ЦК України).

Крім того, позивач просить зняти з реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою АДРЕСА_1 без згоди батька.

Разом з тим, як доказ подає Заяви про зняття із реєстрації місця проживання, згідно яких органом реєстрації їй відмовлено. При цьому, звертаючись до органу реєстрації позивач у вказаних заявах (а.с. 25-27) не зазначає адрес житла, з якого ОСОБА_1 просить зняти з реєстарації місця проживання свого та дітей.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, за таких обставин, суд не може припускати, що ОСОБА_1 зверталася до органу реєстрації щодо зняття з реєстрації місця проживання дітей за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином в судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідачем порушено її право щодо визначення місця проживання її неповнолітніх дітей, а саме на зняття із реєстрації місця проживання ОСОБА_18 , яка не досягла 14 років, та ОСОБА_17 , яка досягла 14 років, у зв`язку із чим суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позову.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. 26, 33 Конституції України, ст.ст. 3, 7, 9-1, 10, 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.26 постанови КМУ № 207 від 02.03.2016, ст.ст. 16, 29 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 79, 81, 141, 229, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей без згоди батька відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Представник позивача: Кацюба Андрій Миронович (місце проживання: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_11 (місце проживання: АДРЕСА_6 , дані паспорта та РНОКПП невідомі).

Заінтересована особа: управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (місце знаходження: м.Львів, пл.Ринок, 1).

Повний текс рішення складено та проголошено 10.11.2020.

Головуюча Сабара Л.В.