Постанова

Іменем України

06 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 520/6984/17

провадження № 61-9220св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Виконавчий комітет Одеської міської ради,

треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д», Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Доніна Людмила Анатоліївна, на рішення Київського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2018 року в складі судді Огренич І. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року в складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д» (далі -

ОСББ «Вільямса 59-Д»), Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» (далі -

ОК «МЖСТ ДОМ»), про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на багатоквартирний будинок.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є власником квартири

АДРЕСА_1 . Після створення

ОСББ «Вільямса 59-Д» позивач дізналася, що будинок

АДРЕСА_2 зареєстровано за Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ» (далі - МЖБТ «ДОМ») на підставі свідоцтв про право колективної власності від 29 грудня 2003 року та від 18 листопада 2004 року, виданих Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Разом з тим, будинок АДРЕСА_2 було побудовано за рахунок коштів інвесторів, а після завершення будівництва та отримання правовстановлюючих документів всі квартири та нежитлові приміщення у цьому будинку передано забудовником у власність інвесторів, які отримали право власності на вказане майно (квартири та нежитлові приміщення). Отже, вищевказаний будинок став об`єктом спільної сумісної власності власників квартир та нежитлових приміщень.

Крім того, МЖБТ «ДОМ» припинено у зв`язку з ліквідацією за рішенням засновників (дата державної реєстрації припинення - 12 вересня 2014 року), а у разі припинення юридичної особи, право власності припиняється.

У зв`язку з ліквідацією МЖБТ «ДОМ» спірний будинок передано на баланс

ОК «МЖСТ ДОМ». Рішенням Господарського суду Одеської області

від 03 квітня 2017 року у справі № 916/3486/16 зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати в управління ОСББ «Вільямса 59-Д» будинок

АДРЕСА_2 з відповідною документацією.

Разом з тим, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно власником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 зазначено МЖБТ «ДОМ», що суперечить вищевказаним обставинам та вимогам законодавства.

Оскільки оскаржувані свідоцтва видано МЖБТ «ДОМ», яке у подальшому було ліквідоване, то їх необхідно визнати недійсними.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просила: визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право колективної власності на будинок АДРЕСА_2 , який у цілому складається з десяти поверхового житлового будинку (1 черга), загальною площею 6 808,8 кв. м, відображеного у технічному паспорті від 08 грудня 2003 року, яке видане МЖБТ «ДОМ» 29 грудня 2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право колективної власності на будинок АДРЕСА_2 , який

у цілому складається зі сто вісімнадцяти квартирного жилого будинку, загальною площею 8 266,1 кв. м, жилою площею 3 906,6 кв. м, відображеного у технічному паспорті від 04 серпня 2004 року, яке видане МЖБТ «ДОМ»

18 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2018 року

в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено порушення Виконавчим комітетом Одеської міської ради норм законодавства, зокрема Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Тимчасове положення № 7/5), при видачі оскаржуваних свідоцтв, а також не доведено, що підстави набуття МЖБТ «ДОМ», як кооперативу, права власності на спірний будинок, а саме: розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради, акти технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, були скасовані чи є незаконними.

Позивачем також не доведено наявність порушення його права, яке б підлягало судовому захисту. Так, оскаржувані свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29 грудня 2003 року та від 18 листопада 2004 року були видані МЖБТ «ДОМ» раніше, ніж позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно, при видачі вищевказаних свідоцтв право власності ОСОБА_4 не було порушено.

Крім того, ліквідація МЖБТ «ДОМ» як юридичної особи не є підставою для визнання оскаржуваних свідоцтв незаконними та не є підставою для їх автоматичного скасування, оскільки саме по собі припинення права власності на об`єкт не доводить незаконність чи порушення процедури його набуття та не є підставою для скасування документів, що посвідчували набуття права власності. Вказані обставини є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно права власності на будинок.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що при видачі оскаржуваних свідоцтв право власності позивача не існувало, тому на час видачі цих свідоцтв не могло бути порушеним.

Разом з тим, внаслідок набуття права власності на квартиру у особи, яка повністю за неї розрахувалася, у житлово-будівельного кооперативу право власності на таку квартиру припиняється.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Доніна Л. А., просить скасувати рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 , тому вона є також співвласником багатоквартирного будинку за вказаною адресою, отже оскаржувані у цій справі свідоцтва порушують її права та інтереси.

ОСОБА_2 позбавлена можливості реалізувати своє право на багатоквартирний будинок, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_2 зареєстрований за МЖБТ «ДОМ», яке ліквідоване.

Суди не перевірили законність оскаржених свідоцтв, які видані з порушенням закону, оскільки Виконавчий комітет Одеської міської ради повинен був відмовити забудовнику у видачі цих свідоцтв про право колективної власності на багатоквартирний житловий будинок. При цьому, інвестиційний договір не передбачає реєстрацію права власності забудовника на збудований за кошти інвесторів та прийнятий до експлуатації багатоквартирний будинок.

Крім того, суди не врахували належним чином, що МЖБТ «ДОМ» припинило свою діяльність шляхом ліквідації (без правонаступника), тобто з 12 вересня 2014 року (день ліквідації) право власності МЖБТ «ДОМ» на будинок АДРЕСА_2 припинено. Наявність у Державному реєстрі прав запису про право власності на нерухоме майно припиненої юридичної особи є незаконним, тому видані відповідачем свідоцтва необхідно скасувати.

Доводи інших учасників справи

ОСББ «Вільямса 59-Д» подало до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що ОСОБА_2 не подала до суду доказів порушення Виконавчим комітетом Одеської міської ради вимог закону під час видачі оскаржуваних свідоцтв. Крім того, спірні свідоцтва видані МЖБТ «ДОМ» раніше, ніж позивач набула права власності на квартиру

АДРЕСА_1 , тому її права не були порушенні на час видачі цих свідоцтв. Крім того, припинення права власності на багатоквартирний будинок внаслідок ліквідації МЖБТ «ДОМ» не є підставою для визнання оскаржуваних свідоцтв незаконними та для їх скасування.

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпні 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

07 жовтня 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що розпорядженням міського голови від 20 січня 2003 року Виконавчому комітету Одеської міської ради в особі юридичного управління та Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості доручено оформлення і видачу свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб в

АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 був прийнятий

в експлуатацію актами державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 24 грудня 2003 року та

від 18 листопада 2004 року. Зазначені акти були затвердженні розпорядженнями Київської районної адміністрації Одеської міської ради

від 25 грудня 2003 року та від 18 листопада 2004 року.

Виконавчий комітет Одеської міської ради 29 грудня 2003 року видав

МЖБТ «ДОМ» свідоцтво про право власності на вищевказаний жилий будинок на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25 грудня 2003 року за № 2096. Зазначене свідоцтво посвідчує право колективної власності за МЖБТ «ДОМ» на десяти поверховий будинок (перша черга) загальною площею 6 808,8 кв. м, який відображений у технічному паспорті від 08 грудня 2003 року.

Крім того, Виконавчий комітет Одеської міської ради 18 листопада 2004 року видав МЖБТ «ДОМ» свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 18 листопада 2004 року за № 1691. Вказане свідоцтво посвідчує належність на праві приватної МЖБТ «ДОМ» власності десяти поверхового сто вісімнадцяти квартирного жилого будинку, загальною площею

8 266,1 кв. м, жилою площею 3 906,6 кв. м, який відображений у технічному паспорті від 04 серпня 2004 року.

Як вбачається з акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 18 листопада 2004 року та акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 24 грудня 2003 року, в цілому житловий будинок

АДРЕСА_2 налічує 197 квартир.

ОСОБА_2 є власником квартири

АДРЕСА_1 , що посвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28 грудня 2004 року. Державну реєстрацію права власності позивача на зазначену квартиру здійснено 10 січня 2005 року.

Встановлено, що 12 вересня 2004 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення МЖБТ «ДОМ».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_3 указувала, що реєстрація за МЖБТ «ДОМ», яке ліквідоване, права власності на багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , в якому знаходиться

належна їй квартира, порушує її законні права та інтереси, тому оскаржувані свідоцтва необхідно визнати недійсними.

Відповідно до положень ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

За змістом частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13

цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У справі, що розглядається, суть позовних вимог зводиться до оскарження свідоцтв про право колективної власності на будинок

АДРЕСА_2 , які видані МЖБТ «ДОМ» 29 грудня

2003 року та 18 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_3 указувала на те, що

МЖБТ «ДОМ» як юридична особа ліквідоване.

Разом з тим, позивачем не доведено порушення Виконавчим комітетом Одеської міської ради норм законодавства, зокрема Тимчасового положення № 7/5 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при видачі оскаржуваних свідоцтв, а також не доведено, що підстави набуття МЖБТ «ДОМ» як кооперативу права власності на будинок, а саме: розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради, акти технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію були скасовані чи є незаконними.

Суди також встановили, що оскаржувані свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29 грудня 2003 року та від 18 листопада 2004 року були видані МЖБТ «ДОМ» раніше, ніж позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тому дійшли правильного висновку, що при видачі вищевказаних свідоцтв право власності

ОСОБА_4 не було порушено.

При цьому обґрунтованими є висновки судів, що ліквідація МЖБТ «ДОМ» як юридичної особи не є підставою для визнання спірних свідоцтв незаконними та не є підставою для їх автоматичного скасування, оскільки припинення права власності на об`єкт не доводить незаконність чи порушення процедури його набуття та не є підставою для скасування документів, що посвідчували набуття права власності.

В силу вимог пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема, припинення юридичної особи.

Разом з тим, під час розгляду справи № 520/4575/15-ц за позовом

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до ОК «МЖСТ ДОМ» про визнання недійсним правочину, встановлено, що 15 травня 2014 року відбулася передача з балансу МЖБТ «Дом» на баланс ОК «МЖСТ «Дом» житлового будинку АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що при видачі оскаржуваних свідоцтв право власності позивача на квартиру

АДРЕСА_1 не існувало, тому на час видачі цих свідоцтв не могло бути порушеним. Припинення права власності на багатоквартирний будинок не є підставою для визнання оскаржуваних свідоцтв незаконними та не є підставою для їх автоматичного скасування, оскільки вказані обставини не доводять незаконність чи порушення процедури набуття вказаного права власності та не є підставою для скасування документів, які посвідчували набуття цього права власності. Разом з тим, внаслідок набуття права власності на квартиру у особи, яка повністю за неї розрахувалася, у житлово-будівельного кооперативу право власності на таку квартиру припиняється.

Безпідставними є вимоги ОСОБА_2 про скасування спірних свідоцтв

з тих підстав, що вона позбавлена можливості реалізувати своє право на багатоквартирний будинок, так як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_2 зареєстрований за МЖБТ «ДОМ», яке ліквідоване, оскільки ліквідація вказаного товариства могла бути підставою для припинення права власності відповідно до пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України, проте спірне майно 15 травня 2014 року передано на баланс ОК «МЖСТ «Дом», що підтверджується актом приймання-передачі від 15 травня 2014 року, підписаним головою ліквідаційної комісії МЖБТ «Дом» та головою правління ОК «МЖСТ «Дом». Разом з тим, наявність цих обставин не позбавляє

ОСОБА_2 на користування квартирою та іншими правами, які визначені чинним законодавством для співвласників майна.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява

№ 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої інстанції та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог

статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Доніна Людмила Анатоліївна, залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький