Справа № 526/1074/20
Провадження № 2/526/423/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л. І.

з участю секретаря Синепол С. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Довженка» про визнання права на земельну частку (пай) та надання земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) та надання земельної ділянки.

У позовній заяві позивач вказує, що з 14.06.1985 він був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка до 11.07.2007 року. Коли всі інші члени КСП отримували державні акти на право колективної власності на землю, то його помилково не було включено до списків членів КСП, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю і сертифікат на право на земельну частку (пай) йому не видавався. У свою чергу він звернувся до керівництва ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» з проханням повідомити про те, чи був він включений як член КСП ім. Шевченка до списку розпаювання земель, на що отримав відповідь від ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», що до списку доданого до Державного акта на землю, виданого КСП ім. Шевченка, з невідомих причин він не був включений.

Упорядковуючи належні йому документи про трудову діяльність, він дізнався, що працюючи в колгоспі, як член КСП, мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності і це право не втрачено, тому звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та виділити земельну частку (пай) із земель, які перебувають у резервному фонді Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

ПозивачОСОБА_2 направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Білоцерківець Г. В. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачаЛютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Представник третьої особи ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі змісту копії трудової книжки колгоспника, вбачається, що ОСОБА_1 14.06.1985 року був прийнятий на посаду шофера в колгосп ім. Шевченка.

Відповідно до архівного витягу від 18.12.2019 № 01-16/495 із протоколу засідання правління колгоспу ім. Шевченка с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області від 14 червня 1985 року № 12, ОСОБА_1 рекомендовано зборами уповноважених прийняти в члени колгоспу.

У відповідності до архівного витягу від 18.12.2019 № 01-16/496 із протоколу зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Шевченка с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області від 13 липня 1985 року № 3, ОСОБА_1 прийнято в члени колгоспу.

Згідно з довідкою виробничого підрозділу Агрофірми «ім. Довженка» № 27 від 14.02.2020, ОСОБА_1 був прийнятий в члени КСП ім. Шевченка з 13 липня 1985 року, згідно протоколу № 3 від 13.07.1985 року та був звільнений 12 грудня 2005 року, згідно наказу № 202-к від 12.12.2005 року. З 15 березня 2006 року прийнятий на роботу механізатором, згідно з наказом № 31-к від 15.03.2006 та був звільнений 11 липня 2007 року, згідно наказу № 96-к від 11.07.2007.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради від 05.02.2020 № 02-46/165, ОСОБА_1 , 1963 року народження, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , 1937 року народження.

Зі змісту довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради від 17.02.2020 № 02-46/235 вбачається, що сім`я ОСОБА_1 має один земельний пай, здано в оренду 3,1903 га, пай отримано відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2010 після батька ОСОБА_2 .

У довідці Відділу у Гадяцькому районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області від 03.03.2020 № 31-16-0.22-111/103-20 зазначено, що під час розпаювання земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «імені Шевченка» на території Лютенської сільської ради середній розмір земельної частки (паю) становив 3,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно з повідомленням ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» за № 22 від 13.03.2020, до списку, який додається до Державного акта на землю виданого КСП «ім. Шевченка» з невідомих причин ОСОБА_1 включений не був.

У протоколі зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області від 12 березня 1996 року № 2 є рішення про затвердження списків членів КСП на паювання землі, про що свідчить архівна довідка від 15.09.2020 № 01-17/222, видана архівним сектором Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області.

З вищевикладеного вбачається, що розпаювання земель КСП «ім. Шевченка», в якому працював позивач та був його членом, відбулося у 1996 році.

Згідно Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, окремо приймається районними державними адміністраціями. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 1, ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, яке є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство, ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу його членів.

Таким чином, членство у вказаному підприємстві не виникає автоматично, воно може виникнути після проявлення волевиявлення особи стати членом такого підприємства та оформлення в установленому статутом порядку свого статусу.

Виходячи зі змісту Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» та статей 22, 23 ЗК України (в редакції 2000 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, у тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами; включення до списків осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_1 права на земельну частку (пай).

Разом з тим, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

При цьому для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Згідно зі ст. 71 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 75 ЦК УРСР, позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР, закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Вирішуючи питання перебігу позовної давності, суд враховує, що саме з часу розпаювання земель КСП «ім. Шевченка» та видачі державного акта на право колективної власності на землю позивач міг дізнатися про порушення свого права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач був обізнаний про паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Шевченка» с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку позовної давності.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що дане спірне питання було предметом розгляду, а саме включення позивача ОСОБА_1 до списків на паювання земель колективної власності КСП ім. Шевченка.

З огляду на те, що право на позов у позивача виникло ще у 1996 році, то трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 71 ЦК УРСР 1963 року, минув ще до набрання чинності ЦК України 2003 року, а тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу, без подання відповідної заяви відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) та надання земельної ділянки слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 81, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) площею 3,28 га умовних кадастрових гектарів на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та надання земельної ділянки площею 3,28 га із земель, які перебувають у резервному фонді Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Лютенська сільська рада Гадяцького району Полтавської області, , місцезнаходження: вул. Дружби, 64, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Довженка», місцезнаходження: вул. Козацький шлях, 29, с. Яреськи Шишацького району Полтавської області.

Головуючий Л. І. Тищенко