Провадження № 2/522/6063/20
28 жовтня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,
До Приморського районного суду м. Одеси 03.09.2020 року звернулась ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою та просить суд скасувати арешт з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності на житло від 19.10.1995 року, який накладено постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 від 03.03.2006 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про що в книзі реєстрації актів про смерть 09.07.2020 року, зроблено запис №109, Березанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Позивач була дружиною померлого ОСОБА_2 ОСОБА_2 належить на праві спільній частковій власності 1/5 квартири АДРЕСА_1 .
Відносно ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження, постановою про арешт майна та забори на його відчуження АА №039947 від 03.03.2006 року Другого ДВС у Приморському районі м. Одеси було накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .
При цьому, наявність зареєстрованого арешту майна порушує права позивача на вступ у спадщину після смерті ОСОБА_2 , що стало підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою.
В судове засідання призначене на 21.09.2020 року позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
22.09.2020 року до суду надійшов лист Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.09.2020 року за вих. №83487341.
В судове засідання, призначене на 30.09.2020 року сторони не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.
В судове засідання, призначене на 15.10.2020 року сторони не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку.
В судове засідання, призначене на 28.10.2020 року сторони не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення цього рішення є 28.10.2020 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про що в книзі реєстрації актів про смерть 09.07.2020 року, зроблено запис №109, Березанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 17.10.1972 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу, зроблено запис №1299 та видане свідоцтво серія НОМЕР_2 .
Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частинах належить на праві спільній частковій власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 19.10.1995 року.
Згідно витягу з Спадкового реєстра від 31.07.2019 року Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса зареєстрована спадкова справа 64537188, спадкодавцем є ОСОБА_1 .
Як вбачається з відповіді Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.09.2020 року за вих. №83487341 від 21.09.2020 року, що відносно ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження, постановою про арешт майна та забори на його відчуження АА №039947 від 03.03.2006 року Другого ДВС у Приморському районі м. Одеси було накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що 03.03.2006 року за постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Станом на теперішній час встановити при виконанні якого виконавчого документу та у межах якого виконавчого провадження накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , не виявляється можливим через знищення архівних справ, у тому числі за 2006 рік по закінченню строків їх зберігання.
Держаний нотаріус Приморської держаної нотаріальної контори у м. Одеса, у своєму листі №750/02-14 від 01.09.2020 року зазначила, що кредитори з вимогами до спадкоємців не звертались.
Однак, станом на момент звернення до суду вказане виконавче провадження знищене, а тому зняти арешт з вказаного майна немає можливості.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно приписів 4.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Позивач має намір отримати у спадщину майно та розпорядитися їм, проте через наявність арешту позбавлена такої можливості у зв`язку з накладенням арешту майно. Таким чином, арешт накладений на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 1213, 18, 19, 76,77,141,178, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна - задовольнити.
Скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса від 03.03.2006 року на, реєстраційний номер обтяження №3128227 та виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкт обтяження - 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 28.10.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов