Провадження № 6/522/800/20
УХВАЛА

22 жовтня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зацікавлена особа ТОВ «Консалт Солюшенс», позивач Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, заявник ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зацікавлена особа ТОВ «Консалт Солюшенс», позивач Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, заявник ОСОБА_1 , а саме: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №1522/18794/12, виданий Приморським районним судом міста Одеси 05.02.2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» Заборгованості в розмірі 999 787,66 грн.

Обґрунтовуючи заяву посилається на те, що 10 квітня 2013 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 1522/18794/12 позов задоволено у повному обсязі.

13 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Консалт Солюшенс», що є правонаступником іпотекадержателя - ПАТ «Дельта Банк» за іпотечним договором №1-366/7ФКВІП-07 від 07.09.2007 року, був укладений Договір про зміну валюти зобов`язання, погашення заборгованості та прощення боргу за кредитним договором №1-366/ФКВІП-07 від 13.09.2007 року.

Пункт 1.1. вищезазначеного договору містить положення, що укладенням цього Договору Сторони підтверджують свої наміри, направлені на взаємовигідне погашення заборгованості?

Позичальника перед Новим кредитором за кредитним договором №1-366/ФКВІП-07 від 07. „ шляхом взаємних поступок і компромісів.

Укладення даного договору за своїм правовим змістом є припинення зобов`язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація) відповідно до статті 604 Цивільного Кодексу України.

Зазначає, що пункт 2.1. Договору встановлює, що сторони домовились змінити валюту зобов`язання за кредитним договором №1-366/ФКВІП-07 від 07.09.2007 року з долару США у гривню за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору 27,5266 грн/дол. США. З урахуванням вимог даного пункту розмір заборгованості Позичальника перед Новим кредитором - ТОВ «Консалт Солюшенс» становить:

основна сума боргу: 2 295 988 (два мільйони двісті дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривні 20 копійок;

проценти: 1 064 772 (один мільйон шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 65 копійок;

комісії: 33 466 (тридцять три тисячі чотириста шістдесят шість) гривень, 02 копійки.

Послався на те, що пункт 2.2 Договору передбачає, що позичальник зобов`язується сплатити Новому кредитору заборгованість в розмірі 666 444 ( шістсот шістдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні 30 копійок шляхом безготівкового перерахування Новому кредитору суми заборгованості. На виконання даного пункту в день укладання цього Договору позичальник перераховує Новому кредитору суму у розмірі не менше ніж 138 396 ( сто тридцять вісім тисяч триста дев`яносто шість) гривень 50 копійок. Залишок заборгованості у розмірі 528 047 (п`ятсот двадцять вісім тисяч сорок сім) гривень 80 копійок Позичальник перераховує Новому кредитору протягом наступних 24 місяців за днем укладення цього Договору частинами у довільному розмірі, але не менше ніж 22 002 ( двадцять дві тисячі дві) гривні 00 копійок щомісячно, до 20 числа кожного наступного місяця.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

05 жовтня 2020 року від приватного виконавця Цинєва А.О. надійшов відзив із запереченнями на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Від ТОВ «Консалт Солюшенс» 12 жовтня 2020 надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 , просили провести засідання за їх відсутності, та залишили вирішення доного питання на розсуд суду.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року у справі № 1522/18794/12 позов задоволено у повному обсязі. Постановою Одеського апеляційного суду від 19.12.2019 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року скасовано. Прийнято постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1 ) солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 суму боргу за договором кредиту в розмірі 999 787,66 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 66 копійок). Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1 ) солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 суму боргу за договором кредиту в розмірі 999 787,66 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 66 копійок). Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1 ) солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 суму боргу за договором кредиту в розмірі 999 787,66 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 66 копійок). Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1 ) солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 суму боргу за договором кредиту в розмірі 999 787,66 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 66 копійок). Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1 ) з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судовий збір у загальному розмірі 3219 грн. (три тисячі двісті дев`ятнадцять гривень), в рівних частках з кожного, а також витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідачів у загальній сумі 420 грн. (чотириста двадцять гривень), в рівних частках з кожного.

Правовідносини, що були предметом судового розгляду, витікали з кредитного договору №1-366/ФКВІП-07 від 07.09.2007 року, іпотечного договору №1-366/ZФКВІП-07 від 07.09.2007 року, договору поруки №1-366ZФПОР-07/1 від 07.09.2007 року, договору поруки №1- 366/ZФПОР-07/2 від 07.09.2007 року, договору поруки №1-366/ZФПОР-07/3 від 07.09.2007 року, договору поруки №1-366/ZФПОР-07/4 від 07.09.2007 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2020 року замінено сторону стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, 65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308) щодо виконання рішення у справі № 1522/18794/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

У приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича знаходиться виконавче провадження ВП № 62333620 з примусового виконання виконавчого листа №1522/18794/12 виданого 05.02.2020 року Приморським районним судом м. Одеси про : Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_6 суму боргу за договором кредиту в розмірі 999 787,66 грн. (дев 'ятсот дев 'яносто дев 'ять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 66 копійок), за яким боржником є ОСОБА_1 .

12.06.2020 року Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62333620 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Суд вбачає, що в обґрунтування вищевказаної заяви, ОСОБА_1 посилається на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року по справі №1522/18794/12, згідно до якого, з нього була стягнута заборгованість у доларах США.

Однак, суд вказує, що вищевказане рішення суду було скасоване постановою Одеського апеляційного суду від 19.12.2019 року та прийняте нове рішення, за яким було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту в розмірі 999787,66 грн., тобто у національній валюті України.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий на виконання рішення апеляційного суду, а не Приморського районного суду м. Одеси.

Також суд не погоджується із твердженням заявника про те, що Договір від 13.07.2020 року є новацією, оскільки зміст зобов`язання, яким є повернення заборгованості за певним кредитним договором - залишився тим же самим, а змінились тільки сума заборгованості та строки виконання зобов`язання;

Про намір вчинити новацію сторони не зазначили про це у Договорі від 13.07.2020 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи № 609/67/18 у постанови від 13 березня 2019 року (касаційне провадження № 61-43444св18) дійшов до висновку, що заміна первинного зобов`язання новим між тими самими сторонами (новація) повинна містити у новому договорі вказівку на первинне і нове зобов язання та наміри сторін вчинити новацію.

Таким чином, за своїм змістом вищевказаний Договір від 13.07.2020 року не є новацією, а більш відноситься до мирової угоди, оскільки встановлює домовленість між боржником і кредитором стосовно розстрочки, а також прощення (списання) кредитором боргів боржника, яка в процесі виконання судового рішення та в порядку передбаченому статтею 434 ЦПК України. затверджується судом.

Згідно зі ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання заявника на те, що 13 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Консалт Солюшенс», що є правонаступником іпотекодержателя - ПАТ «Дельта Банк» за іпотечним договором №1-366/7ФКВІП-07 від 07.09.2007 року, був укладений Договір про зміну валюти зобов`язання, погашення заборгованості та прощення боргу за кредитним договором №1-366/ФКВІП-07 від 13.09.2007 року., не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та не є належним доказом припинення зобов`язання по кредитному договору з передбачених законом підстав та оформленим в установленому порядку, оскільки не надано доказів, що сторони, які його уклали звертались ані в порядку статті 435 ЦПК України щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання, ані в порядку статті 434 ЦПК України, щодо укладення мирової угоди в процесі виконання судового рішення.

Верховний суд у своїй постанові від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц, зазначає: «Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов 'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. припинення зобов`язань передання відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У пункті 4 частини першої статті 49 Закону № 606-ХІV передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже і пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Таким чином, передбачених Законом № 606-ХІV обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається».

Отже, в разі виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 перед кредитором (позивачем, стягувачем), виконавче провадження повинно бути закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до якої, Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а не шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню;

- в разі затвердження судом Договору від 13.07.2020 року, як Мирової угоди, в порядку передбаченому статтею 434 ЦПК України, виконавче провадження повинно бути закінчено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до якої, Виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

З огляду на викладене, оцінюючи доводи заявника щодо підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, про необґрунтованість заяви та визнання її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин визначених ст. 432 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12, 13,76, 446 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зацікавлена особа ТОВ «Консалт Солюшенс», позивач Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, заявник ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

У період з 23.10.2020 року по 05.11.2020 року головуючий суддя перебував на лікарняному.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2020 року.

Суддя А.В. Науменко