Провадження №2/523/794/20
"26" жовтня 2020 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про витребування нерухомого майна та виселення,-
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в якому просила:
-Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 на користь Одеської міської ради.
-Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.
Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувають заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в яких ОСОБА_1 просить встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_9 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2007р. до момента смерті ОСОБА_9 .
Юридичним департаментом ОМР витребувано відомості щодо державної реєстрації місця проживання осіб та державної реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , в якій мешкав померлий ОСОБА_9 ?
Згідно листа КП «БТІ» ОМР № 221вих від 13.07.2015 р. станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано та не було зареєстровано.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 41755775 від 05.08.2015 року станом на 05.08.2015 р. відомості про реєстрацію права власності, іншого речового права на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у зазначених реєстрах відсутні.
Згідно з листом КП «ЖКС Пересипський» № 798/вх. від 28.08.2015 року в квартиру АДРЕСА_3 самостійно зайняли мешканці квартири АДРЕСА_4 .
Згідно з довідкою КП «ЖКС Пересипський» № 561 від 24.09.2015 року в квартирі АДРЕСА_3 були зареєстровані та мешкали до дня смерті ОСОБА_10 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_9 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Згідно з довідкою № 562 від 24.09.2015 року КП «ЖКС Пересипський» в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані та мешкають вісім чоловік: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено про те, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 41755775 від 05.08.2015р. відсутні відомості стосовно прав власності на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_3 (а.с.20, т.1).
Однак, згідно довідки КП «ЖКС «Пересипський» про склад сімї № 561 від 24.09.2015р. в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_11 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_9 (а.с.21, т.1).
З матеріалів справи та з довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради вбачається про те, що станом на 31.12.2012р. в м. Одесі право власності на об`єкт нерухомо майна. який розташований за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано та не було зареєстровано (а.с.24, т.).
Судом встановлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер, спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_9 не заводилася, що підтверджується листом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 745/01-16 від 25.05.2019р. та інформаційною довідкою з спадкового реєстру № 55257613 від 25.02.2019р. (а.с.13, 14, т.2).
Згідно довідки КП «ЖКС «Пересипський» про склад сімї № 562 від 24.09.2015р. в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.22,т.1).
Судом встановлено про те, що ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від від 22.03.2016р. заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.
Судом встановлено про те, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 26.10.2016р. позов ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи: КП «ЖКС «Пересипський» та Одеська міська рада про визнання членом сімї та визнання права користування житловим приміщенням залишено без задоволення (а.с.107-109, т.1)
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено. Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26.10.2016р. залишено без змін (а.с.110-113,т.1).
В матеріалах справи міститься реєстраційна справа на квартиру АДРЕСА_3 , яка надійшла від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради.
З даної справи вбачається про те, що Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідцотво про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 12.10.2004р. ОСОБА_12 на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98635687 від 27.09.2017р. вкласником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_12
04.10.2017р. між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 3025.
Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним.
Відповідно до ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цією статтею також визначено певні гарантії прав приватних осіб у випадку втручання держави у їхні права.
Відповідно до ст.387 ЦК передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а стаття 388 цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.
Правила ч.1 ст. 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Володілець визнається добросовісним, якщо здобуваючи річ, він не знав і не повинен був знати про те, що відчужував речі не має права на її відчуження. У випадку, якщо володілець речі знав чи повинен був знати, що здобуває річ в особи, яка не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним. Для визнання набувача недобросовісним необхідно встановити намір чи грубу необережність, що встановлюється, виходячи із презумпції добросовісності набувача.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 30 серпня 2019 року у справі № 914/970/18.
Відповідно до практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/westAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.І ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва.
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За таких підстав, позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про витребування нерухомого майна та виселення підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то і судовий збір підлягає стягненню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 144, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про витребування нерухомого майна та виселення - задовольнити.
Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 на користь Одеської міської ради.
Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 1218 грн.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складене та підписане суддею 02.11.2020р.

Суддя Аліна С.С.