Справа № 428/7783/20
11 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Корнєвої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
1. Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне.
1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. Відповідно до анкети - заяви від 04.07.2011 відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту «Кредитка «Універсальна». Розмір кредитного ліміту у заяві не вказаний.
Відповідач також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 04.07.2011 по договору з ОСОБА_1 . У вказаній довідці зазначені основні умови кредитування, зокрема, базова процентна ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) становить 2,5%, термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, пільговий період нарахування відсотків у розмірі 0,01 % річних складає до 55 днів (за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості).
Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» на підставі кредитного договору б/н, укладеного між банком та ОСОБА_1 , останньому 04.07.2011 була видана картка № НОМЕР_1 з терміном дії до 01/15; 09.10.2014 була видана картка НОМЕР_2 з терміном дії до 09/18; 17.07.2017 була видана картка НОМЕР_3 з терміном дії до 03/21.
Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» за карткою № НОМЕР_1 змінювався кредитний ліміт наступним чином: 04.07.2011 - 4000 грн., 04.07.2011 - 300 грн., 21.08.2011 - 4800 грн., 27.03.2012 - 0 грн., 28.03.2012 - 3820 грн., 17.07.2017 - 3820 грн., 15.05.2018 - 0 грн., 19.12.2019 - 0 грн.
2.2. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.07.2011, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 31.05.2019: погашено заборгованість за поточним тілом кредиту - 548747,48 грн. Загальна заборгованість за наданим кредитом відсутня.
3. Релевантні джерела права
3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
3.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 викладена правова позиція, яка зводиться до того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII (в редакції станом на час підписання відповідачем анкети-заяви), в аспекті повідомлення споживача про зміст конкретних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, зі складовими якого він взагалі не був ознайомлений.
Тобто, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору.
4. Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Із урахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку про те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору.
Однак, підписані відповідачем анкета - заява від 04.07.2011 та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 04.07.2011 містять основні умови кредитування, зокрема, пільговий період, базову процентну ставку в місяць, термін внесення щомісячних платежів, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості тощо.
Крім того, з наданих позивачем виписок з рахунку відповідача вбачається, що відповідач у 2011-2020 роках регулярно користувався кредитними коштами та періодично вносив кошти в рахунок погашення заборгованості.
4.2. Оцінюючи обґрунтованість сум, заявлених до стягнення позивачем, суд враховує наступне.
З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.07.2011, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 11.09.2019 заборгованість за наданим кредитом була відсутня.
Разом з тим, з 13.09.2019 за відповідачем рахувалося тіло кредиту поточне в розмірі 9609,50 грн. Згідно із розрахунком та випискою з рахунку відповідача, протягом пільгового періоду, коли розмір відсотків за користування кредитом складає лише 0,01 % річних (до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, тобто до 25.10.2020) відповідач вніс 625 грн. (300 + 300 + 10 + 15) в рахунок погашення кредиту, проте взяв додатково 600 грн. кредитних коштів, у зв`язку із чим заборгованість з тіла кредиту станом на 25.10.2020 була погашена лише до суми 9584,50 грн.
За час пільгового періоду з 13.09.2019 по 25.10.2019 розмір відсотків за користування сумою 9609,50 грн. з розрахунку пільгової ставки 0,01 % річних складає 12 копійок.
З тих же виписки та розрахунку видно, що за період з 25.10.2019 по 15.07.2020 ОСОБА_1 було сплачено на користь АТ КБ «Приватбанк» загальну суму в розмірі 1408 грн. (10 + 100 грн. + 48 грн. + 65 грн. + 30 грн. + 30 грн. + 95 грн. + 500 грн. + 2 грн. + 248 грн. + 280 грн.)
Розмір відсотків за користування сумою кредиту в розмірі 9584,50 грн. за період з 25.10.2020 по 15.07.2020 із розрахунку 2,5 % на місяць (30 % на рік), складає 2083,23 грн.
Отже, 9145,27 грн. заявленої до стягнення заборгованості за кредитом + 2083,23 грн. відсотків + 0,12 грн. пільгових відсотків - 1408 грн. в рахунок погашення = 9820,62 грн. загальної заборгованості.
4.2. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення суми заборгованості та відсотків за користування коштами виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 15.07.2020 утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту, яку позивач просить стягнути в розмірі 9145,27 грн., та заборгованість зі сплати відсотків в сумі 675,35 грн. Саме в такому обсязі підлягають задоволенню вимоги позивача АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На думку суду, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України,суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін