Ухвала

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 369/9036/17

провадження № 61-15511ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сєтова Максима Олександровича, на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Київське лісове господарство», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішень та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2018 року позов першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішень та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння задоволено.

Визнано недійсним рішення Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 березня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд», яким передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, споруд, що розташована на АДРЕСА_1 .

Витребувано на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України, з володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер № :01:006:0175, вартістю 149 955 грн, що розташована на АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2018 року скасовано.

Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2020 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року апеляційну скаргу виконуючого обов`язки прокурора Київської області задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2020 року скасовано.

Позов першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, задоволено частково.

Витребувано на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України, з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером № :01:006:0175, що розташована на АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У жовтні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сєтова М. О., на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату судового збору ОСОБА_1 у розмірі 4 498,65 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування однієї вимоги немайнового характеру щодо визнання недійсним рішення Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 березня 2009 року та однієї вимоги майнового характеру щодо витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру становила 1 600 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

З огляду на зміст рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2018 року ціну позову визначено у розмірі 149 955 грн (вартість земельної ділянки з кадастровим номером № :01:006:0175, що розташована на АДРЕСА_1 ).

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру (витребування земельної ділянки) становила 2 249,32 грн (149 955 грн * 1,5% = 2 249,32 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 7 698,64 грн (2 249,32 грн + 1 600 грн)* 200% = 7 698,64 грн).

Оскільки заявник сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 498,65 грн, то йому необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 199,99 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сєтова Максима Олександровича, на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець