Єдиний унікальний номер 237/4153/19
Номер провадження 22-ц/804/2969/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Попової С.А., Лопатіної М.Ю.,

секретар: Галстян Г.Г.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шумейко Іван Павлович, на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2020 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Вугледарська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та як наслідок фактичне прийняття спадщини.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Померлий був односельцем заявниці, давнім знайомим. Оскільки він не мав житла, з квітня 2010 року ОСОБА_3 до моменту смерті проживав в будинку заявника ОСОБА_2 та працював у колишнього чоловіка заявниці. Заявник за життя надавала йому матеріальну допомогу, піклувалася про нього. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для можливості прийняти та оформити спадкове майно, у встановленому законом порядку.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2020 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та як наслідок фактичне прийняття спадщини задоволено.

Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом понад п`яти років до дня смерті ОСОБА_3 .

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шумейко І.П., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду, стягнути з неї на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування скарги зазначив, що він доводився сином спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому є спадкоємцем першої черги за законом. Наявність у ОСОБА_1 статусу спадкоємця першої черги за законом підтверджено постановою Донецького апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 237/2863/18, в якій ОСОБА_2 була позивачем, та очевидно знала про існування спадкоємця першої черги, однак не повідомила про це суду першої інстанції під час розгляду справи № 237/4153/19. Суду першої інстанції також було відомо про наявність спадкоємця першої черги ОСОБА_1 , оскільки судом вже розглядалася справа з тими ж сторонами з приводу спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак суд задовольнив заяву ОСОБА_2 , вказуючи що спадкоємців першої - третьої черги немає.

ОСОБА_2 приховала від суду першої інстанції ще й той факт, що станом на 04 лютого 2020 року Мар`їнським районним судом Донецької області розглядалася цивільна справа № 237/6159/18 за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року у справі № 237/6159/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, визначено йому додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час подання апеляційної скарги рішення не набрало законної сили, оскільки ОСОБА_2 оскаржила дане рішення, посилаючись на дане рішення від 04 лютого 2020 року у справі окремого провадження № 237/4153/19.

Наявність спору про право виключає можливість розгляду справи в порядку окремого провадження. За цих обставин суд мав виконати вимоги ч.6 ст. 294 ЦПК України і залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Крім того, ОСОБА_2 не довела обставин, на які посилалася.

Таким чином, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, тому висновки про можливість задоволення заяви є неправильними, і незаконно вирішив справу в порядку окремого провадження, коли наявний спір про право.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Васильчук Г.В. до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , про що свідчить постанова Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 237/6159/18 за позовом ОСОБА_1 до Степненської сільської ради про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, якою рішення першої інстанції скасовано та відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог. Тому при вирішенні питання щодо факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зачеплені жодним чином права ОСОБА_1 , отже на оскарження даного рішення апелянт не має права взагалі.

Твердження ОСОБА_1 про наявність спору про право також має помилковий характер і жодних підстав та доказів на його підтвердження немає.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником було належно доведено, а судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_3 та прийняття спадщини. Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки - сусіди, які тривалий час мешкають поряд із заявником, і які володіють інформацією про спільне проживання заявниці із ОСОБА_3 .

На підставі вищевказаного просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2020 року відмовити у повному обсязі.

Представник Вугледарської міської ради до апеляційного суду не явився. Подана заява про розгляд справи у відсутності представника ради. З огляду на положення статті 372 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав, які б свідчили про неможливість розгляду справи у даному судовому засіданні, колегія суддів розглянула справу без участі представника заінтересованої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що 18.07.2017 року виконкомом Степненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області складено відповідний актовий запис за № 24, відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив.

Спадкоємці першої, другої, третьої черги у спадкодавця відсутні.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інформацію про відмову від спадщини до суду не подано.

Судом враховано роз`яснення пункту 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Разом з тим, неможливо не зауважити, що всупереч викладеному суд в порядку окремого провадження вирішив заяву про факт прийняття спадщини, яка відкрилася в 2017 році.

Суд також виходив з того, що ч.3 ст. 294 ЦПК України закріплено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Прийнявши до уваги вищевказані норми і наведені заявником обставини, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З висновками суду першої інстанції не можна погодитися.

Згідно з положеннями статті 293-294 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, передбачені ст.143 ЦПК (1502-06), зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові, та інші.

При цьому при наявності ознак спору про право суд першої інстанції діє у відповідності до ч.6 ст.294 ЦПК України - залишає заяву без розгляду, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, батьком ОСОБА_1 був ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).

Постановою Донецького апеляційного суду від 10 квітня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 і відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Степненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зі змісту постанови вбачається, що в червні 2018 року ОСОБА_2 зверталася до суду з такими вимогами. Справу в суді першої інстанції розглядав той же суддя, який ухвалив рішення в оскарженій справі. У вказаній справі ОСОБА_1 не приймав участі, але за його апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження. (а.с.51-53).

16 квітня 2020 року Мар`їнським районним судом ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Степнянської сільської ради Мар`їнського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.55-56).

16 вересня 2020 року постановою Донецького апеляційного суду справі №237/6159/18 задоволена скарга ОСОБА_2 на рішення Мар`їнського районного суду від 16.04.2020 року, рішення скасовано, в позові ОСОБА_1 до Степнянської сільської ради Мар`їнського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відмовлено. (а.с.119-121).

На час апеляційного перегляду даної справи №237/4153/19 постанова Донецького апеляційного суду від 16.09.2020 року оскаржена в касаційному порядку.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що крім заявника ОСОБА_2 , на спадщину після смерті ОСОБА_3 претендує ОСОБА_1 . Тобто, є спір, про який заявив у апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, які свідчать про порушення його інтересів під час вирішення заяви ОСОБА_2 .

Погодитися із думкою представника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не має права на оскарження рішення у справі, оскільки постановою Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року йому відмовлено у задоволенні вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, і тому він не може вважатися законним спадкоємцем, не впливають на висновки колегії суддів. Так, з заявою про визнання факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та як наслідок фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2 звернулася ще в серпні 2019 року - до ухвалення вищевказаної ухвалення постанови.

Між тим, суд 04.02.2020 року вирішив справу в порядку окремого провадження і без урахування обставин, встановлених постановою від 16.09.2020 року.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню в порядку окремого провадження, є передчасним, не відповідає фактичним обставинам справи і суперечить положенням процесуального закону.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що на час звернення до суду заявника ОСОБА_2 з заявою про встановлення певних фактів, необхідних для вирішення питання про прийняття нею спадщини, існував спір з приводу цієї спадщини між нею та ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд першої інстанції всіх вимог процесуального закону при вирішенні даної заяви не дотримався, вирішив заяву з порушенням закону.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведених положень закону, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно заявлених ОСОБА_2 вимог про встановлення фактів проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і про прийняття спадщини, що мають юридичне значення для заявника, є передчасним, оскільки є спір про право, і доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому наявні підстави для скасування рішення суду із залишенням заяви без розгляду.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню сума витрат на судовий збір в розмірі 576,30 грн за апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 294 ч.6, 374 ч.1 п.4, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2020 року скасувати, заяву ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Вугледарська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на судовий збір 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн 30 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 листопада 2020 року.

Судді : Є.Є. Мальцева

С.А. Попова

М.Ю. Лопатіна