Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9828/17
Провадження № 4-с/711/69/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Скляренко В.М.

при секретарі: Нарадько Л.О.

за участі:

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги вказує, що Придніпровським відділом ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконання виконавчого провадження №59827802 з примусового виконання судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/9828/17 про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» боргу в сумі 9083 грн. 74 коп., була винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена до відповідної банківської установи на виконання. На підставі вказаної постанови був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на який йому надходять соціальні виплати з Управління соціального захисту населення.

Також вказує, що він (скаржник) є інвалідом третьої групи і внаслідок арешту вищевказаного рахунку, на який йому приходить соціальна допомога, він позбавлений єдиного джерела для існування. В зв`язку з цим він неодноразово звертався до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявами про зняття арешту з вищевказаного рахунку, однак йому було рекомендовано для зняття такого арешту звернутися до суду.

А тому, просить: визнати дії Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», на який він отримує соціальні виплати - неправомірними; скасувати арешт накладений на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням для соціальних виплат ОСОБА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.09.2020 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 .

20.10.2020 року Придніпровським відділом ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду подано відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому останній просить відмовити в її задоволенні. Також вказує, що на виконанні в Придніпровського відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дійсно перебуває виконавче провадження № 59827802 з примусового виконання судового наказу № 711/9828/17 від 08.02.2019 року виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» боргу в сумі 9083 грн. 74 коп. 08.07.2020 року з метою реального та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , яка в подальшому була направлена для виконання до відповідних банківських установ. 17.07.2020 року на адресу відділу надійшла заява боржника від 10.07.2020 року про зняття арешту з банківського рахунку, оскільки на такий рахунок боржнику нараховуються соціальні виплати. До заяви боржником було долучено довідку з АТ КБ «Приватбанк» про те, що боржник має в даному банку картку на яку отримує соціальні виплати а також зазначено, що на вказану картку (рахунок) може бути зарахована і будь яка виплата/ переказ). Також вказує, що боржником не було надано жодних підтверджень, що рахунок має спеціальний режим використання та що звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Також до заяви боржника було долучено довідку з Департаменту соціальної політики, яка підтверджує отримання боржником державної соціальної допомоги інвалідам 3 групи з 03.08.2016 року довічно. Оскільки у боржника відсутні жодні підтверджуючі документи, що дали б підстави для зняття арешту з коштів, в Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні підстави для задоволення вимог, які зазначені в заяві. А тому, просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1

21.10.2020 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судових засідань, до участі в справі в якості заінтересованої особи притягнуто стягувача у виконавчому провадженні №59827802 - ПАТ «Черкаська ТЕЦ».

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання представник Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, але 06.11.2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника та з урахуванням відзиву на скаргу.

В судове засідання представник заінтересованої особи - ПАТ «Черкаська ТЕЦ» не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №59827802 з виконання судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/9828/17 від 29.11.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 8283 грн. 74 коп.

В даному виконавчому провадженні постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.07.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів скарги скаржник ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_1 (соціальна картка для виплат № НОМЕР_2 ) на який надходять кошти соціальні виплати - соціальна допомога по інвалідності. На такий рахунок також накладений арешт відповідно до постанови ВП №59827802 від 08.07.2020 року (про арешт коштів боржника).

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Придніпровського відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідними заявами та просив зняти арешт з вищевказаного рахунку НОМЕР_1 (соціальна картка для виплат № НОМЕР_2 ), відкритого в АТ КБ «Приватбанк». При цьому, до заяв скаржник надавав копію довідки АТ КБ «Приватбанк» про те, що на рахунок НОМЕР_1 він отримує соціальні виплати, а також довідку Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про те, що він (скаржник) перебуває на обліку та отримує соціальну допомогу інвалідам з 01.08.2016 року - довічно. Вказане підтверджується відповідними заявами скаржника ОСОБА_1 від 10.07.2020 року та 31.07.2020 року (а.с. 17-18, 30-32, 61). Однак листами від 27.07.2020 року вих. №49772, від 11.08.2020 року вих. №52257 та від 31.08.2020 року вих. №54384 скаржнику ОСОБА_1 було відмолено в задоволенні його заяв про зняття арешту із вищевказаного рахунку, в зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту з грошових коштів боржника.

Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.07.2020 року, ОСОБА_1 дійсно має в ПАТ КБ «Приватбанк» картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), на яку він отримує соціальні виплати (а.с. 3, 18, 31, 57).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2019 року у справі №642/6675/18 (провадження №61-11118св19) зазначено наступне: «Таким чином колегія суддів доходить висновку, що доводи касаційної скарги про те, що законодавством не заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того Верховний Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.»

Як вбачається із матеріалів скарги скаржник, при винесенні постанови від 08.07.2020 року у виконавчому провадженні №59827802 про арешт коштів боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що на рахунок НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий на ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», надходять соціальні виплати по інвалідності. Даних про зарахування інших коштів, крім соціальних виплат, на вказаний рахунок матеріали скарги не містять та державним виконавцем суду не надані. Також відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 іншого доходу, крім соціальних виплат по інвалідності, на підставі чого арешт порушує право боржника на отримання коштів для існування.

Під час звернення до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування арешту на вказаний картковий рахунок, ОСОБА_1 додавав до вказаних заяв довідку АТ КБ «Приватбанк» від 09.07.2020 року, з якої вбачається, що вищевказаний рахунок дійсно надходять соціальні виплати. Вказана обставина не заперечувалася державним виконавцем і у відзиві на дану скаргу.

При цьому, отримавши зазначену інформацію, державним виконавцем не знято арешт з рахунку боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 в частині скасування арешту з рахунку НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Разом з тим, суд враховує і те, що подальше утримання вищевказаного рахунку скаржника ОСОБА_1 під арештом порушує його право, як власника, на вільне розпорядження та володіння грошовими коштами, які виплачуються йому, як соціальна допомога по інвалідності, тому таке право підлягає захисту в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №642/6675/18 (провадження №61-11118св19).

Щодо інших вимог скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Оскільки державному виконавцю при винесенні 08.07.2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 не було відомо про те, що вищевказаний рахунок боржника ОСОБА_1 є таким, що призначений для отримання соціальної допомоги по інвалідності, тому постанова державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко В.О. від 08.07.2020 року про арешт коштів боржника є такою, що винесена на підставі ст.ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження». При накладенні арешту на рахунок боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства, відповідно, відсутні підстави для визнання дій державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко В.О., які полягають у накладенні арешту на доходи (соціальну допомогу по інвалідності) боржника ОСОБА_1 - неправомірними.

За таких підстав скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 259, 260, 261, 441, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Придніпровського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко В.О. від 08.07.2020 року у ВП №59827802, на грошові кошти, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складений 06.11.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко