Справа № 2-479/11
Номер провадження 6/495/116/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Савицького С. С.

при секретарі - Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському заяву АТ «Ощадбанк» про виправлення помилки у виконавчому листі,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі № 2-479/11 виданому 25.11.2011 року по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 145 від 24.10.2007 року.

В своїй заяві представник АТ «Ощадбанк» просить виправити помилку у виконавчому листі № 2-479/11 виданому 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області шляхом зазначення дати народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та РНОКПП НОМЕР_1 боржника ОСОБА_2 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що 19 лютого 2020 року приватний виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю. С. виконавчий лист № 2-479/11 виданий 25.11.2011 року повернуто без прийняття до виконання у зв`язку із відсутністю у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків та дати народження боржника ОСОБА_2 .

30.06.2020 до суду надійшла заява Акціонерного товариства «Ощадбанк» про виправлення помилки у виконавчому листі.

Представник АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, був належним чином повідомлений. ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні вказаної заяви, з огляду на її необгрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви АТ «Ощадбанк».

Дослідивши заяву та письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2011 року по справі № 2-479/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 145 від 24.10.2007 року у сумі 205 119, 79 грн.

Рішення суду набрало законної сили, у зв`язку із чим 25.11.2011 року було видано виконавчі листи.

АТ «Ощадбанк» в лютому 2020 року звернулось із вказаними виконавчими листами до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю. С. Як зазначає представник АТ «Ощадбанк», приватний виконавець повернув виконавчий лист у зв`язку із відсутністю у вказаному листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків та дати народження боржника ОСОБА_2 . З урахуванням вказаного АТ «Ощадбанк» просить суд внести відповідні виправлення у виконавчий лист.

У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Верховний Суд України, вирішуючи питання незазначення певних даних про особу боржника, у своїй постанові від 21 травня 2014 року (справа №6-45цс14) дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

Таке правозастосування викладене в постанові Верховного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 175/3554/14-ц (ЄДРСРУ № 88790694).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного позивач АТ «Ощадбанк» в разі незгоди з діями приватного виконавця, щодо повернення виконавчого листа у зв`язку із відсутністю у ньому даних про боржника має право оскаржити вказані дії, звернувшись до суду із відповідною скаргою. Саме такий спосіб захисту відповідає вищевказаним приписам закону.

Враховуючи вищевикладене, заява представника АТ «Ощадбанк» про виправлення помилки у виконавчому листі не підлягає задоволенню.

Керуючисьст. ст. 258-261, 353 354, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника АТ «Ощадбанк» про виправлення помилки у виконавчому листі № 2-479/11 виданому 25.11.2011 року по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 145 від 24.10.2007 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: