ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9569/20
Провадження № 22-ц/4820/1667/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), про виключення відомостей про батьківство за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2020 року про призначення судово-генетичної експертизи,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) (далі - Відділ РАЦС) про виключення відомостей про батьківство.

ОСОБА_1 зазначив, що з 18 червня 2005 року він перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2017 року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в актовому записі про народження якої позивач записаний батьком дитини. Нещодавно стало відомо, що за медичними показниками та станом здоров`я позивач не може мати дітей, у зв`язку з чим виникли сумніви щодо його батьківства відносно дочки.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 відомості про нього як про батька дитини.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 у справі призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому науково-дослідному експертному криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

На вирішення експерта поставлено питання: чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Роз`яснено експерту права та обов`язки, передбачені ст. 72 ЦПК України, попереджено експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок і відмову експерта від виконання покладених на нього обов`язків згідно ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Суд виходив з того, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити ці обставини неможливо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув клопотання про призначення судової експертизи за відсутності відповідачки ОСОБА_2 та її представниці Локтіонової С.А. , які не з`явились у підготовче засідання з поважної причини. У зв`язку з цим останні не були ознайомлені з заявленим клопотанням і були позбавлені можливості висловити свою думку щодо нього, а сторони не змогли обрати експерта або експертну установу за взаємною згодою та вирішити питання про добровільне проходження тесту ДНК.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів щодо неправильності ухвали суду про зупинення провадження у справі, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині судове рішення не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вказуючи на її законність та обґрунтованість.

Щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції за відсутності сторін

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішенні від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_2 одержала судову повістку про виклик у судове засідання, про що свідчить розписка (а.с. 63), тобто вона повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді.

ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що вона не може з`явитися в судове засідання, оскільки нещодавно народила дитину, яка потребує постійного догляду, та існує реальна загроза зараження на коронавірусну хворобу (COVID-19).

У свою чергу, ОСОБА_1 і його представниця, ОСОБА_5 , заявили клопотання про проведення судового засідання без їх участі.

Оскільки поважність причини неявки учасників справи судом апеляційної інстанції не встановлена, сторони реалізували своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, і, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Позов ОСОБА_1 надійшов до суду 13 квітня 2020 року.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судово-біологічної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК, проведення якої просив доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Суд першої інстанції ухвалою від 28 квітня 2020 року відкрив провадження у справі та визначив порядок її розгляду у загальному позовному провадженні.

ОСОБА_2 брала участь у судовому процесі через свою представницю, адвокатесу Локтіонову С.А., повноваження якої підтверджуються ордером серії ВХ №1003420 від 26 травня 2020 року.

У справі було призначено підготовче засідання на 26 травня 2020 року, в яке з`явилися позивач ОСОБА_1 , його представниця, ОСОБА_5 , і представниця відповідачки, Локтіонова С.А .

В підготовчому засіданні ОСОБА_1 підтримав своє клопотання про призначення судової експертизи, а Локтіонова С.А. заявила клопотання про добровільне проходження тесту ДНК, у зв`язку з чим у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 1 липня 2020 року.

До початку продовження підготовчого засідання ОСОБА_1 подав суду клопотання про призначення судово-біологічної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК у новій редакції (змінено експертну установу, яка має провести експертизу, на Медико-генетичний центр «Мама папа»; визначено пункт забору матеріалу для проведення експертизи у Медичному центрі «Мед Арт»; зазначено прохання про забезпечення участі в експертизі дочки ОСОБА_3 ).

1 липня 2020 року представниця відповідачки, Локтіонова С.А. , яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце підготовчого засідання, не з`явилася до суду. Наразі, від неї надійшла заява про перенесення розгляду справи через погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 (загроза переривання вагітності), яка бажає приймати особисту участь у підготовчому засіданні, та небезпеку зараження гострою респіраторною інфекцією (COVID-19).

Суд першої інстанції продовжив перерву у підготовчому засіданні до 27 серпня 2020 року. Про дату, час і місце підготовчого засідання Локтіонова С.А. була повідомлена телефонограмою від 29 липня 2020 року.

27 серпня 2020 року представниця відповідачки, Локтіонова С.А. , вдруге не з`явилась у підготовче засідання. Від неї надійшла заява про перенесення розгляду справи через погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 (загроза переривання вагітності), яка бажає приймати особисту участь у підготовчому засіданні, та небезпеку зараження гострою респіраторною інфекцією (COVID-19). Також Локтіонова С.А. повідомила суд першої інстанції про свою зайнятість у розгляді іншої справи.

Застосовані норми права

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

До основних засад (принципів) цивільного судочинства, зокрема, віднесено: змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Разом із тим, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із положень ст. 76 ЦПК України слідує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 102 ЦПК України).

Частиною 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Як передбачено ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, вирішує питання про призначення експертизи та виклик у судове засідання експертів.

Згідно зі ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні. Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках: заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста; невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження; неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу; витребування нових (додаткових) доказів. У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Із положень п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України слідує, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Статтею 128 ЦПК України визначено порядок повідомлення учасників справи про судове засідання. Зокрема, суд викликає учасників справи у судове засідання, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів і розпискою надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У випадках термінової необхідності суд викликає учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у підпункті 9 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті ?...? ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Для встановлення походження дитини правове значення мають будь-які фактичні дані, які підтверджують цю обставину, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання або спростування батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» (Кalacheva v. Russian Federation, рішення від 7 травня 2009 року, заява №3451/05, п. 34) вказав на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник спір з приводу походження малолітньої ОСОБА_3 , для вирішення спору слід встановити обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення сторін.

Ці обставини переконливо можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання ОСОБА_1 і призначив у справі судово-генетичну експертизу.

Посилання ОСОБА_2 на можливість добровільного проходження сторонами тесту ДНК, у зв`язку з чим підстави для призначення судової експертизи відсутні, є необґрунтованими.

Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з відсутністю достовірних даних про фактичне місце проживання ОСОБА_2 остання повідомлялася судом про дату, час і місце підготовчого засідання через представницю, Локтіонову С.А .

Разом із копією ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав Локтіоновій С.А. копію первісного клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи. Локтіонова С.А. отримала це поштове відправлення 2 травня 2020 року, тому відповідачка мала достатньо часу для висловлення своєї думки щодо заявленого позивачем клопотання та досягнення згоди з іншою стороною щодо обрання експерта або експертної установи.

ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час і місце підготовчого засідання, разом із тим, ні вона, ні її представниця Локтіонова С.А. не з`явилися 1 липня та 27 серпня 2020 року. Заявлені ними причини повторної неявки не є поважними, внаслідок чого суд першої інстанції правомірно розглянув клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи за їх відсутності.

Крім того, двомісячний строк підготовчого провадження сплив, а сторони не зверталися до суду з відповідним клопотанням про його продовження.

Отже, доводи ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права суперечать закону та фактичних обставинах справи.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2020 року про призначення судово-генетичної експертизи - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 6 листопада 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Стефанишин С.Л.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 48