ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9105/20 Справа № 206/3740/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Доповідач - Макаров М. О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Макарова М.О., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року, яка подана із значним пропуском строку 02 жовтня 2020 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до 15 грудня 2017 року, судом апеляційної інстанції перевіряється дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, строків на апеляційне оскарження встановлених ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (ч. 1 ст. 294 ЦПК України 2004 року).

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

У свою чергу в п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України закріплено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ЦПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, суд, здійснюючи правосуддя, наділений повноваженнями, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, надати оцінку наведеним стороною обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, оцінити, чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності, та враховуючи баланс суспільного та приватного інтересу, дійти висновку про можливість (неможливість) відновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що про наявність оскаржуваного рішення вона дізналася 24 жовтня 2019 року, після ознайомлення її представника з матеріалами справи.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, апелянт вказує, що 10 лютого 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні її заяви про перегляд заочного рішення. 19 березня 2020 року апелянт звернулася з апеляційною скаргою на вказане заочне рішення, яка 13 серпня 2020 року була повернута скаржникові в зв`язку із невиконанням ухвали Дніпровського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що жодного листа від апеляційного суду вона не отримувала, а про наявність ухвали, якою повернуто її скаргу дізналася лише 25 вересня 2020 року.

З вказаними твердженнями апелянта погодитись не можна, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся із вказаним позовом у червні 2013 року.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року відкрито провадження по вказаній справі.

16 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду, яка ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області була повернута скаржнику як неподана.

25 вересня 2013 року заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 01 лютого 2008 року у розмірі 190 024,38 грн..

01 жовтня 2019 року на адресу районного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну стягувача його правонаступником.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року здійснено заміну публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал.

24 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ознайомилася з матеріалами справи, в тому числі й з оскаржуваним рішення суду.

05 листопада 2019 року звернулася із заявою про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року, яка ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року залишена без задоволення.

19 березня 2020 року ОСОБА_1 вперше звернулася із апеляційною скаргою на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху для сплати апелянтом судового збору в сумі 2 850,36 грн..

Копія вказаної ухвали неодноразово направлялася на адресу, зазначену апелянтом у скарзі, а саме: 20 березня 2020 року, 22 квітня 2020 року, 12 червня 2020 року, 16 липня 2020 року.

На адресу апеляційного суду повернулися конверти з відмітками за закінченням терміну зберігання та адресат відмовився.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржжнику.

Копія вказаної ухвали була направлена на адресу апелянта, однак знову повернувся конверт з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 вдруге звернулася із апеляційною скаргою на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року скаргу залишено без руху для надання заяви із зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та сплати судового збору..

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, ОСОБА_1 вказує, що жодного листа від апеляційного суду вона не отримувала, а про наявність ухвали, якою було повернуто її першу апеляційну скаргу дізналася лише 25 вересня 2020 року з офіційного сайту судової влади України.

Апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року, так як з матеріалів вбачається, що вся кореспонденція направлялась на адресу, яку апелянт вказала у своїй апеляційній скарзі, однак остання два рази відмовилася від її отримання, а подальша кореспонденція повертається на адресу суду з відміткою за заявою адресата.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знаючи про наявність вказаного спору, який триває з 2013 року, ходом розгляду справи не цікавилася.

Крім того, оскаржуване рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року міститься в ЄДРСД з відміткою про оприлюднення 25 листопада 2013 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Європейський суд з прав людини визнає легітимним обмеження у доступі до суду через значний пропуск строку оскарження рішення суду, що є дотриманням принципу правової визначеності (рішення Нешев проти Болгарії від 28 жовтня 2004 року, рішення Брумареску проти Румунії від 28 листопада 1999 року).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що зазначені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними, - у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя М.О. Макаров