Справа № 136/1042/20
провадження № 2/136/269/20
РІШЕННЯ

іменем України

"30" жовтня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 18.03.2013 між нею, ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договір про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту №00299/0005XSGF.

Із реєстру боржників позивачеві стало відомо, що приватним виконавцем Юхимчук О.Л. було відкрито виконавче провадження №58429672 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Кондратюка В.С. за №129 від 24.01.2019 про стягнення із неї, ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 46 835, 80 грн. за кредитним договором №00299/0005XSGF.

Позивач вважає виконавчий напис №129 від 24.01.2019 таким, що вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, оскільки його було вчинено нотаріусом лише на підставі наданих стягувачем документів (розрахунків), які зроблені в односторонньому порядку стягувачем, не підтверджено безспірності заборгованості, не враховано наявність спору щодо заборгованості між сторонами, позбавлено було можливості її, ОСОБА_2 , як боржника надати свої заперечення щодо існування заборгованості та взагалі не повідомлено про звернення заявника до нотаріуса із такими вимогами. Крім цього, виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами строку, тобто по збігу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд визнати виконавчий напис, який був вчинений 24.01.2019 року приватним Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №129 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»» заборгованості в розмірі 46 835,80 грн. за кредитним договором №00299/0005XSGF, укладеним 18.03.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Женева»» таким, що не підлягає виконанню, а також вирішити питання судових витрат.

У визначений судом строк відповідачем не було надано відзиву.

Ухвалою суду від 15.07.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику). Вказаною ухвалою суду було витребувано: у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича оригінали документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис 24.01.2019 зареєстрований в реєстрі за №129 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором №00299/0005XSGF від 18.03.2013 (виконавче провадження №58429672); з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» оригінали документів, які підтверджують право вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №00299/0005XSGF від 18.03.2013 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (виконавче провадження №58429672).

Ухвалою суду від 15.07.2020 заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича вчиненого 24.01.2019 зареєстрованого в реєстрі за №129 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №00299/0005XSGF від 18.03.2013 (виконавче провадження №58429672).

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 18.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір №00299/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту (а.с.14), відповідно до якого Банк зобов`язався надати клієнту платіжну картку Viza Electron, відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 , встановив розмір кредитного ліміту в 10 000, 00 грн., щомісячний платіж у 650, 00 грн., розмір щомісячної комісії у 199, 00 грн. строк кредитування у 36 місяців. Сторони узгодили, що процентна ставка становить 29, 99 % річних, а також сторони узгодили графік погашення кредиту (а.с.15).

Факт зміни позивачем прізвища із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.13).

22.03.2018 між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю було укладено Договір №147 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №00299/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту від 18.03.2013 стороною якого була ОСОБА_2 , сума заборгованості за кредитом 10000, 00 грн.; сума заборгованості за процентами, комісіями 18 714, 09 грн., а всього сума заборгованості 28714, 09 грн.

24.01.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. було винесено виконавчий напис (а.с.11), за яким було звернуто стягнення з гр.. ОСОБА_2 , яка є боржником за Договором №00299/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту від 18.03.2013 укладеного між нею із Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги №147 від 22.03.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Жинева».

Згідно із виконавчим написом строк платежу за Договором №00299/0005XSGF від 18.03.2013 настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться з 22.03.2018 по 28.12.2018, сума заборгованості 46935, 80 грн., з яких: 10 000, 00 грн. заборгованість за тілом; 20242, 34 грн. заборгованість за відсотками; 566, 15 грн. заборгованість по комісії; 15127, 31 грн. пеня; плата за вчинення виконавчого напису становить 900 грн., загальна сума становить 46 835, 80 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №109.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження (ВП №58429672) з виконання виконавчого напису нотаріуса №109 від 24.01.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК Женева» заборгованості в розмірі 46835, 80 грн.

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачувались грошові кошти, на підтвердження чому є чеки Патинум Банку (а.с.20 23), квитанція №194947432 від 02.08.2013; квитанція №221787956 від 12.11.2013 (а.с.19).

30.09.2014 постійно діючим третейського суду при Асоціації Українських банків було ухвалено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Платинум Банк» та стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 14 694, 45 грн. за Договором №00299/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту від 18.03.2013. Із вказаного рішення встановлено, що заборгованість за непогашеним тілом кредиту становить 9996, 89 грн.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що позивачем сплачувались грошові кошти на погашення заборгованості за Договором №00299/0005XSGF від 18.03.2013, утім відсутні докази за якими напрямками зараховувались такі грошові суми першочергово, чи вплинуло на розмір основної суми кредиту, чи проводились стягнення за рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 30.09.2014, за яким сума основного боргу позивача станом на дату ухвалення рішення становила 9996, 89 грн., у той час як станом на 22.03.2018 згідно із Договором про відступлення права вимоги сума основного боргу позивача становила знову - 10 000, 00 грн.

Отож із матеріалів справи неможливо встановити на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису яка існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Крім цього, приватним нотаріусом на вимогу суду викладену в ухвалі від 15.07.2020 не було надано жодних доказів на підставі яких було винесено виконавчий напис нотаріуса 24.01.2019 за №109, що позбавляє суд можливості перевірити документи та розрахунок заборгованості позивача перед стягувачем.

Як було встановлено судом термін користування кредитним лімітом було узгоджено у Договорі №00299/0005XSGF від 18.03.2013 в 36 місяців, тобто до березня 2016 року. У той же час у виконавчому написі від 24.01.2019 нотаріус зазначив, що строк платежу за договором настав, боржник допустив прострочення платежів, однак не визначено дати, тобто чи не пройшло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12, провадження N 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц, провадження N 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц, провадження N 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Із виконавчого напису нотаріуса не зрозуміло чи нараховувались проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування.

Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що нотаріусом у оскаржуваному виконавчому написі не зазначено коли наступило право вимоги та чи не пропущено строк видачі виконавчого напису, зважаючи, що відповідачем не надані жодні заперечення по суті позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню,

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з урахуванням задоволення позовних з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена позивачем при пред`явлені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.13, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (місцезнаходження: вул. Верхній Вал 28/12, м. Київ, Київська обл., 04071, ) третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович (місце знаходження: вул.. Мечнікова, буд.103, кв.85, м. Ірпінь, Київська область, 08201) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який був вчинений 24.01.2019 року приватним Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 109 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»» заборгованості в розмірі 46 835,80 грн. за кредитним договором №00299/0005XSGF, укладеним 18.03.2013.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»» на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору, в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Суддя Д.Т. Кривенко