Провадження 6/522/892/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 13 серпня 2020 року.

Зазначає, що на даний час у відповідача склалося тяжке матеріальне становище у зв`язку з інвалідністю другої групи матері відповідача ОСОБА_4 , а також з необхідністю утримання трьохлітньої дитини. Рішення визнає та бажає сплатити суму заборгованості добровільно, однак сплатити всю суму одразу не має можливості. Тому просить суд розстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року по цивільній справі № 522/19651/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, на три місяці рівними частинами.

Заявник відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась надала заяву про те, що вимоги заяви підтримує і просить задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд заяви без участі сторони позивача, проти задоволення заяви не заперечував.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 435 ЦПК України передбачено відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання.

Судом досліджено свідоцтво про народження від 24 липня 2017 року про народження ОСОБА_6 та довідку № НОМЕР_1 про інвалідність другої групи ОСОБА_4 .

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про розстрочку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року слід задовольнити.

При цьому суд враховує фінансове становище та соціально значимий статус обох сторін, однак вважає, що одномоментна сплата всієї суми боргу за рішенням суду у даній справі, значно погіршить складне фінансове становище боржника чи призведе до довготривалого невиконання рішення суду. Суд звертає увагу, що сплата боргу не відстрочується, а лише розстрочується на певний період, що в свою чергу забезпечить реальне виконання боржником рішення

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в частині невиплаченої суми на 3(три) місяці рівними частинами

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

У період з 23.10.2020 року по 05.11.2020 року головуючий суддя перебував на лікарняному.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2020 року.

Суддя А.В. Науменко