КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/19903/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/13390/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

у червні 2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до настання повноліття, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування позову зазначала, що дитина проживає з нею, а відповідач, який є батьком дитини останній період часу не надає кошти на потреби сім`ї, в тому числі на утримання дитини.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від31.07.2020 позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким призначити аліменти на дитину в розмірі 1 700 грн щомісячно. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що він не ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини та добровільно сплачував аліменти у сумі 1 700 грн щомісячно, що підтверджується квитанціями. Крім того він спілкується з донькою та на її прохання постійно надає кошти на харчування, відпочинок, дозвілля. Оскільки дитина постійно просить у нього грошові кошти, вважає, що позивач її не утримує. Він визнав позов про стягнення аліментів у сумі 1 700 грн, проте позивач спочатку збільшила позовні вимоги, а потім їх змінила. Позивачкою необґрунтовано підстави та не наведено доказів, які б свідчили про можливість стягнення аліментів у заявленому розмірі. Майно, яке йому належить, ним не придбавалося за власні кошти, а було подароване та приватизоване.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість. Зазначає, що розмір аліментів нею визначено виходячи з матеріального становища відповідача. Відповідач не надав відомостей про його доходи за період з 2018 по 2020 рік, коли він перебував за кордоном. Вважає, що відповідач намагається приховати своє матеріальне становище та свої поточні доходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 12.11.2005 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю.

Відповідно до довідки від 03.06.2019 ОСОБА_1 працює в ТОВ «Північно-Український Будівельний Альянс» на посаді інженера.

Відповідно до квитанції від 23.12.2019 ОСОБА_1 отримано від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 6 800 грн, призначення платежу - аліменти на дитину за червень-вересень 2019 року.

Відповідно до квитанції від 08.01.2020 ОСОБА_1 отримано від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 6 800 грн, призначення платежу - аліменти на дитину за січень-квітень 2020 року.

Відповідно до квитанції від 08.01.2020 ОСОБА_1 отримано від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 5 100 грн, призначення платежу - аліменти на дитину за жовтень-грудень 2019 року.

Відповідно до квитанції від 06.05.2020 ОСОБА_1 отримано від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 3 400 грн.

Згідно заяви на переказ готівки № від 08.05.2020 ОСОБА_1 отримано від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 3 400 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від свого доходу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі чи у частці від доходу суд в першу чергу виходить з інтересів дитини.

Право обирати вид аліментів надано стягувачу.

Сам по собі факт надання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину у сумі 1 700 грн та визнання позову саме на такий розмір аліментів, не перешкоджає стягувачу заявляти позовні вимоги про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.

Доводи відповідача про те, що він є безробітнім, а тому не має змоги сплачувати аліменти розмірі 1/4 частини від свого доходу не спростовують висновків суду, оскільки порядок стягнення аліментів на стадії виконання судового рішення визначається Законом України «Про виконавче провадження».

До того ж відповідач не спростував доводи позивачки про те, що він здійснює вильоти за межі України. Відповідно до рахунку - фактури вартість лише одного квитка складає 32 450 грн.

Доводи апелянта про те, що майно, яке він має, не придбане за його власні кошти, а є подарованим та приватизованим, не мають правового значення для вирішення питання про стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надала доказів, що отримані від нього кошти вона використовує на дитину також не спростовують висновків суду, оскільки відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів покладено на орган опіки та піклування. Відтак відповідач не позбавлений права звернутися до органу опіки і піклування з питання цільового використання стягувачем, сплачених ним аліментів. Проте дані обставини будь - яким чином не впливають на визначення розміру аліментів.

Колегія суддів також вважає правильними висновки суду про те, що розмір аліментів 1/4 частина від доходу відповідає інтересам дитини, оскільки зможе забезпечити гармонійний розвиток чотирнадцятирічної доньки сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів не приймає до уваги докази, долучені апелянтом до апеляційної скарги та позивачкою до відзиву на апеляційну скаргу, оскільки такі докази мали надаватися до суду першої інстанції. До того ж частина доказів отримана після ухвалення судом рішенням, а відтак ці докази не могли бути досліджені судом при розгляді справи. Суд же апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції за тими обставинами і доказами, які існували на час ухвалення рішення.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 липня2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 09.11.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна