У Х В А Л А

іменем України

09 листопада 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області Білик Б.Л., який діє на підставі довіреності, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/11936/18 за позовом ОСОБА_3 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до управління про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в задоволенні позовних вимог Позивачу було відмовлено в повному обсязі.

03.04.2019 року постановою Київського апеляційного суду вказане рішення було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 було задоволено.

23.05.2019 року ОСОБА_3 було видано виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 року по справі 357/11936/18 про стягнення коштів судового збору у сумі 1057,20 грн. та середнього заробітку за час вимушеного прогулу без урахування відповідних податків та інших обов`язкових платежів у сумі 110748,71 грн.

Виконавчий лист вже пред`явлений до виконання, проте стягнення за цим виконавчим документом ще не відбувалося.

Відповідно до постанов Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 08.04.2020 по справі № 357/11936/18 касаційну скаргу управління задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та ухвалу апеляційної інстанції Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року скасованота справу направлено на новий розгляд до суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.08.2020 року по справі № 357/11936/18 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково та винесено постанову, яким рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року скасовано та ухваленопо справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування №476-к від 25 вересня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_3 », стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 55797 грн. 26 коп. з наступним утриманням податків та інших обов`язкових платежів, стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь держави судовий збір в сумі 2 543 грн. 55 коп. та стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 057 грн. 20 коп.

Зазначена постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Таким чином, постанова Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, на підставі якої видано виконавчий лист Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 скасована, судом апеляційної інстанції здійснено новий розгляд і винесено нове рішення - постанова Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року, а виконавчий лист за скасованою постановою і далі безпідставно перебуває на примусовому виконанні.

Просив визнати виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2020 року головуючим по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

На день надходження до суду вищевказаної заяви цивільна справа № 357/11936/18 № провадження 2/357/4183/18 за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу про звільнення, повновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу перебувала в Київському апеляційному суді.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року заяву було прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд на 09 листопада 2020 року о 15 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Представники заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожний окремо, підтримали заяву, надали пояснення аналогічні в ній та просили її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Неявка стягувача та боржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446ЦПК України).

Суд, вислухавши пояснення представників заявника, дослідивши матеріали цивільної справи № 357/11936/18 № провадження 2/357/4183/18, вивчивши заяву з додатками, вважає, що заява представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області Білик Б.Л. про визнання виконавчого листа від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповіднодо ч. 1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього загалом містить ч.2 ст.432 ЦПК, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/11936/18 № 2/357/4183/18 ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу про звільнення, повновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням суду від 30 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу управління про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду було оскаржено позивачем ОСОБА_3 до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Постановлено рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2019 року скасувати, позов ОСОБА_3 задовольнити. Визнано незаконним наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області № 476-к від 25 вересня 2018 року про звільнення ОСОБА_3 . Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника відділення у місті Біла Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з 26 вересня 2018 року. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 181702,24 грн. без урахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі та стягнення на його користь з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь Держави судовий збір в розмірі 2466,80 грн. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1057,20 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2020 року виправлено арифметичну помилку у мотивувальній та резолютивній частинах постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та зазначено правильну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу замість 181702,27 грн. 110748,71 коп.

27 травня 2019 року ОСОБА_3 отримав особисто три виконавчі листи в приміщенні Київського апеляційного суду.

Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області було подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та на ухвалу Київського апеляційного суду про виправлення арифметичної помилки від 06 травня 2019 року по справі № 357/11936/18.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 357/11936/18 було зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року до закінчення касаційного розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області було задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Визнано незаконним наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування №476-к від 25 вересня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_3 ». Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 55797 грн. 26 коп. з наступним утриманням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь держави судовий збір в сумі 2 543 грн. 55 коп. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 057 грн. 20 коп.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Встановлено, що виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 перебуває на виконанні в Головному управлінні Державної казначейськоїслужби України в Київській області, але наразі не виконаний.

Підставою для виконання судовихрішень є виконавчі листи.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 р., наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Апогеєм судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Оскільки наведені боржником обставини підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому заява боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання виконавчого листа від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 таким, що не підлягає виконанню є такою, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 18, 260,261, 353, 354, 431, 432, 446 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області Білик Б.І. про визнання виконавчого листа від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 року по справі № 357/11936/18 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов