головуючий суддя у 1 інстанції Денисенко Н.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Писаної Т.О.,

Суддів Приходька К.П., Журби С.О.

за участі секретаря судового засідання Костецької М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку в квартирі та на земельні ділянки, а також визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на частку в квартирі та на земельні ділянки, а також визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 21 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала від позивача грошові кошти у розмірі 90 000 доларів США у позику.

15 січня 2016 року позивачеві стало відомо, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на час смерті остання борг не повернула, у зв`язку чим ОСОБА_2 пред`явив вимогу про повернення позики до спадкоємців.

У лютому 2017 року представник ОСОБА_1 - Корчинська Л.В. подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору позики.

У мотивування вимог посилалась на те, що договір позики від 21 січня 2014 року між позивачем та ОСОБА_4 не укладався та є таким, що сфальсифікований ОСОБА_2 .

В ході розгляду справи представником ОСОБА_1 - Корчинською Л.В. подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

08 вересня 2017 року до суду надійшов Висновок експертів №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року.

У грудні 2018 року представник позивача Грищенко О.М. звернувся до суду з клопотанням про призначення повторної почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що експертами під час проведення судово-почеркознавчої експертизи, за результатами якої було складено висновок №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року, не було враховано стан здоров`я померлої, а також не взято до уваги психоемоційний стан ОСОБА_4 в період підписання договору позики, а відтак, на думку заявника, проведена експертиза є неповною.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2020 року призначено повторну судову почеркознавчу експертизу та поставлено перед експертом такі питання:

1. Чи був виконаний підпис ОСОБА_4 в оригіналі договору позики від 21 січня 2014 року?

2. Чи був виконаний підпис в оригіналі договору позики від 21 січня 2014 року іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4 ?

3. Чи вплинув стан здоров`я ОСОБА_4 на її спроможність виконати підпис в оригіналі договору позики від 21 січня 2014 року?

4. Чи змінився підпис ОСОБА_4 станом на 21 січня 2014 року у зв`язку зі станом її здоров`я?

5. Чи є підпис, виконаний від імені ОСОБА_4 в оригіналі договору позики від 21 січня 2014 року, підписом ОСОБА_4 , зміненим внаслідок стану її здоров`я?

Не погоджуючись з ухвалою суду представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині призначення повторної судової почеркознавчої експертизи скасувати; призначити додаткову почеркознавчу експертизу із зазначенням, що висновок експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року, виконаний експертною комісією Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз у складі Зосіменка В.В., Бенаісса М.В., Лєйчака Е.В. та записи в медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 за 05 січня 2014 року, 10 січня 2014 року, 14 січня 2014 року виключені судом із переліку матеріалів цивільної справи, які мають дослідити експерти; виключити з переліку питань питання №3, 4, 5; під №3 включити питання чи перебувала особа, яка виконала підпис в оригіналі договору позики від 21 січня 2014 року у незвичайному психофізіологічному стані (захворювання, травми, стомлення, хвилювання, алкогольне або наркотичне сп`яніння, під дією фармакологічних препаратів збуджуючої дії тощо); призначити проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Скарга мотивована тим, що протягом розгляду справи позивач жодного разу не заявляв про хворобу померлої ОСОБА_4 .

Звертає увагу суду, що виписка з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 ТОВ «Гармонія здоров`я» від 08 вересня 2018 року позивачем на огляд суду не надавалась, копія виписки до матеріалів справи не приєднувалась.

Згідно відповіді ТОВ «Гармонія здоров`я» у штаті товариства у січні 2014 року не працювало жодного лікаря невропатолога, жодний лікар за адресою: АДРЕСА_1 не викликався, громадянка ОСОБА_4 за медичною допомогою у ТОВ «гармонія здоров`я» ніколи не зверталась.

Отже, апелянт уважає, що медична документація, на яку посилався експерт у Висновку №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року, не існує, медична карта амбулаторного хворого, яка складена ТОВ «Гармонія здоров`я», не була предметом експертного дослідження.

Посилається на те, що висновок експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року є неправдивим, виконаним на підставі сфальшованих документів та з перевищенням компетенції.

На думку скаржника, питання, поставлені судом перед експертами №№3, 4, 5 є навідними, а тому мають бути виключеними.

Зазначає, що питання №№ 3, 4, 5 не є тими самими питаннями, що були поставлені експертам при проведенні первинної експертизи, а тому у справі мала бути призначена додаткова судова почеркознавча експертиза за умови не дослідження експертами висновку експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року та записів в медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 за 05 січня 2014 року, 10 січня 2014 року та 14 січня 2014 року.

09 жовтня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Грищенка О.М., в якому він заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що висновок експерта КНДІСУ при проведенні судової почеркознавчої експертизи від 17 серпня 2017 року є неповним, що зумовлює проведення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи, з урахуванням висновку експерта за №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року, а також з урахуванням Консультативного висновку №14814 від 23 лютого 2018 року за результатами рецензування висновку експертів від 17 серпня 2017 року у даній справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Корчинська Л.В. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Відповідач ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи ухвалу про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року, а також показання експертів викликали сумніви в правильності висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини другої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

У разі призначення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у ст. 144 ЦПК, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку. В ухвалі про призначення додаткової або повторної експертизи зазначаються мотиви й підстави їх призначення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року, підпис від імені ОСОБА_4 у договорі позики від 21 січня 2014 року у розділі «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_4 у договорі позики від 21 січня 2014 року у розділі «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» виконаний іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4 (а.с.217-221 т.1).

У справі також міститься висновок експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року, з якого вбачається, що можливість людини, в тому числі і ОСОБА_4 , власноручно написати будь-який текст, в тому числі і ставити підпис, та можливість написання тексту взагалі (робити відповідні «тонкі» рухи пальцями) залежить від функціонального стану верхніх кінцівок (кистей та пальців рук). При огляді ОСОБА_4 неврологом 5, 10 та 14 січня 2014 року був встановлений діагноз «Повторне гостре порушення мозкового кровообігу в басейні лівої середнє-мозкової артерії з правобічним легким геміпарезом на тлі дисциркуляторної атеросклеротичної та гіпертонічної енцефалопатії ІІІ ступеня. Залишкові явища перенесених гострих порушень мозкового кровообігу (1991 та 2005 роки) в басейні правої середнє-мозкової артерії з легким лівобічним геміпарезом». Вказана патологія унеможливлює здійснення людиною, в тому числі і ОСОБА_4 , здійснення «тонких» рухів пальцями, тобто, ставити підписи без порушення почерку.

У суді першої інстанції експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що проводили судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу, за результатом якої склали висновок №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року, при проведенні вказаного дослідження стан здоров`я ОСОБА_4 вони не враховували.

Таким чином, оскільки під час проведення первинної експертизи експертами не було враховано стан здоров`я померлої ОСОБА_4 та вказане питання не ставилось перед експертами, за умови наявності у справі висновку експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року виникла необхідність для дослідження питання щодо приналежності підпису у договорі позики ОСОБА_4 з урахуванням стану здоров`я останньої.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дійсно у справі містяться два експертних висновки, однак вони є суперечливими та експертами у первинній експертизі не досліджувались поставлені судом питання з урахуванням стану здоров`я померлої.

Отже, оскільки висновок експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року, а також показання експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викликали певні сумніви в правильності висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що наявні всі підстави для призначення повторної експертизи з метою усунення таких сумнівів.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Згідно частини першої статті 113 ЦПК України судом може бути призначена додаткова експертиза лише у випадку, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним. Однак висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №8014/17-32/8015/17-33 від 17 серпня 2017 року містить відповіді на всі поставлені питання, а його зміст є цілком зрозумілим, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для призначення додаткової судової почеркознавчої експертизи відсутні.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Корчинська Л.В., підтримала доводи апеляційної скарги при цьому заявила, що фактично не заперечує проти призначення експертизи. Однак, основні доводи апеляційної скарги, на що наголошує представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Корчинська Л.В. у судовому засіданні, зводяться до незгоди із урахуванням висновків експерта №10-2018/ц від 05 листопада 2018 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не уповноважений вирішувати замість суду першої інстанції, які докази слід залучати до матеріалів справи та як їх оцінювати.

Відтак, суд апеляційної інстанції також не уповноважений визначати обсяг матеріалів, які необхідно буде враховувати експерту.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає висновки суду першої інстанції щодо винесення ухвали про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи у даній справі правильними.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо призначення повторної експертизи, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба