Справа № 308/7237/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закрапатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,

встановив:

30.07.2020 позивач ТзОВ «Закрапатгаз Збут» в особі представника за довіреністю Ізганич Н.Е. звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення основного боргу за спожитий природний газ 5197,59 грн., інфляційних втрат 94,01 грн., 3% річних 54,48 грн., а також судового збору у 2102 грн.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, споживачем ОСОБА_1 за адресою споживання: АДРЕСА_1 здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан споживача, копія відомостей по обходу населеного пункту, якими зафіксовано показник лічильника природного газу. Також доказом того, що між позивачем та відповідачкою відбувалися цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалися відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ.

Вказує, що відповідачка не зверталася до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувалася послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. Такі дії відповідача свідчать про прийняття нею умов договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

У позовній заяві посилається на те, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ.

За твердженням представника позивача, внаслідок не оплати відповідачкою як споживачем вартості отриманих послуг із газопостачання заборгованість за спожитий природний газ за вищевказаною адресою станом на 20.07.2020 становить 5197, 59 грн.

Зазначає, що заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачки (основний борг + 3 % річних + втрати від інфляції), згідно з проведеним позивачем розрахунком у позовній заяві, становить 5197,59 грн. - основна заборгованість, 94,01 грн. - інфляційні втрати за період з березня по липень 2020 року, 54,48 грн. - 3 % річних за період з 01.03.2020 по 01.07.2020.

Оскільки відповідачкою оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, позивач змушений звертатися в суд для стягнення боргу в примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява такої, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України.

Враховуючи те, що відзиву відповідачкою до суду подано не було, повідомлення від останньої про причини неявки до суду не надходили, зі згоди представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів, споживачем - відповідачкою ОСОБА_1 за адресою споживання АДРЕСА_1 , здійснювалося фактичне споживання природного газу, що підтверджується фінансовим станом споживача, яким зафіксовано показник лічильника природного газу та відомостями по обходу.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що відповідачка є власником нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов`язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 2 Розділу II Правил № 2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п. 4 Розділу І Правил № 2496 та п. 1.3 Типового договору № 2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22.12.2015, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Доказом того, що між позивачем та відповідачкою відбувалися цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку № НОМЕР_1 . Окрім цього в матеріалах справи наявна заява-приєднання від 29.01.2016 відповідачки ОСОБА_1 до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювалися відповідно до показників лічильника газу, зокрема в матеріалах справи наявні зафіксовані показники лічильника за адресою споживача відповідачки ОСОБА_1 , та встановлених цін на газ.

Відповідачка не зверталася до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувалася послугами із газопостачання та сплачувала частково за такі, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак, взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Наведені дії відповідачки свідчать про прийняття нею умов договору про надання послуг з газопостачання, що узгоджується із положеннями ст. ст. 641, 642 ЦК України.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

ТОВ «Закарпатгаз Збут» як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу, однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення у неї заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ.

З фінансового стану споживача ОСОБА_1 по газопостачанню видно, що заборгованість розрахована в період з 01.2019 по 07.2020 й становить суму у 5197, 59 грн. При цьому 01.2020 здійснено сплату у сумі 196 грн.

У відповідності до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з п. п. 4.5, 4.6 публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500, розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка.

За змістом ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за спожитий природній газ станом на 20.07.2020 становить 5197,59 грн. - основна заборгованість, 94,01 грн. - інфляційні втрати за період з березня по липень 2020 року, 54,48 грн. - 3 % річних за період з 01.03.2020 по 01.07.2020.

Статтями 13, 76, 80, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що позивачем доведено порушення та невиконання відповідачкою як споживачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо сплати вартості споживчого природного газу, а відповідачка жодних доказів відсутності у неї такої заборгованості суду не надала, суд вважає, що позовну слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожитий природній газ 5197,59 грн. основного боргу, 94,01 грн. - інфляційних втрат за період з березня по липень 2020 року, 54,48 грн. - 3 % річних за період з 01.03.2020 по 01.07.2020.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 279-284, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 526, 610, 625 ЦК України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», код за , місцезнаходження м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 заборгованість за спожитий природній газ, яка складається з: 5197 /п`ять тисяч сто дев`яносто сім/ грн. 59 коп. основного боргу; 94 /дев`яносто чотири/ грн. 01 коп. інфляційних втрат, 54 /п`ятдесят чотири/ грн. 48 коп. 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», код за , місцезнаходження м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 суму сплаченого позивачем судового збору 2102 /дві тисячі сто дві/ гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов