Справа № 2/593/239/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

В складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Лещук Л.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справусправу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 та просить постановити рішення яким припинити стягувати з нього аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання їхнього сина ОСОБА_4 та стягувати із відповідачки в його користь аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов обґрунтовує тим, що він перебував із відповідачкою у шлюбі, який розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який трагічно помер та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із 27.08.2009 року позивач сплачував аліменти на утримання їхніх дітей, заборгованості по сплаті аліментів не мав. 28.05.2020 року син ОСОБА_4 з власного бажання перейшов жити від матері до нього. ОСОБА_2 01.06.2020 року звернулась з заявою до органу опіки та піклування Бережанської РДА про виконання раніше прийнятого розпорядження голови Бережанської РДА за №555 від 07.11.2011 року, яким було визначено місце проживання їхньої спільної дитини з матір`ю та зазначила, що син перейшов проживати до батька. Позивач звернувся із заявою до органу опіки та піклування про визначення місця проживання їхнього сина, в результаті чого 13.07.2020 року, органом опіки та піклування Бережанської РДА було надано висновок про визначення місця проживання ОСОБА_4 із позивачем, за адресою місця проживання позивача. Позивач стверджує, що за таких умов він не повинен сплачувати аліменти відповідачці на утримання їхньої дитини, яка фактично проживає із ним. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_2 працює, має підсобне господарство, здає в оренду земельні паї, в середньому її дохід на місяць становить біля 6-8 тисяч грн., вважає, що вона має змогу сплачувати аліменти.

Враховуючи те, що вказана справа є малозначною, ухвалою суду від 12.08.2020 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін.

Сторони були повідомлені про проведення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Відповідачкою по справі ОСОБА_2 було надіслано відзив на позов, із змісту якого вбачається, що вона не погоджується із даним позовом та просить відмовити у його задоволенні за його безпідставністю, оскільки їхній син проживаючи у батька, періодично приходив до неї і з 18.08.2020 р. проживає з нею без реєстрації, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, який складений комісією Біщівської сільської ради Бережанського р-ну Тернопільської області від 16.09.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 квітня 2009 року, цей факт доводиться свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 08 квітня 2009 року відділом РАЦС Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області.

Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який трагічно помер та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, діти залишились проживати із відповідачкою, і починаючи із 27.08.2009 року позивач сплачував аліменти на утримання їхніх дітей, заборгованості по сплаті аліментів не мав, що доводиться довідкою №12376 від 04 червня 2020 року, виданою Бережанським міжрайонним відділом державної виконавчої служби.

Позивач стверджує, що його син постійно виявляв бажання проживати із ним, а не із матір`ю та її новим чоловіком, а тому із 28.05.2020 року з власного бажання перейшов жити від матері до батька.

01.06.2020 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до органу опіки та піклування Бережанської РДА про виконання раніше прийнятого розпорядження голови Бережанської РДА за №555 від 07.11.2011 року, яким було визначено місце проживання їхньої спільної дитини з матір`ю та зазначила, що син перейшов проживати до позивача.

Зважаючи на те, що син вирішив проживати із батьком, позивач звернувся із заявою до органу опіки та піклування про визначення місця проживання їхнього сина, і орган опіки та піклування зваживши та всебічно дослідивши всі обставини 13 липня 2020 року було надано висновок про визначення місця проживання їхнього сина ОСОБА_4 із позивачем, за адресою місця проживання позивача. Це доводиться висновком органу опіки та піклування, актами обстеження умов проживання від 05 червня 2020 року, 03 липня 2020 року, актом обстеження житлово-побутових умов від 15 липня 2020 року, довідкою про склад сім`ї.

З 28.05.2020 року ОСОБА_4 проживає разом із батьком і перебуває на повному його утриманні, позивач стверджує, що за таких умов він не повинен сплачувати аліменти відповідачці на утримання їхньої дитини, яка фактично проживає із ним.

Відповідачка не погоджується із заявленими позовними вимогами просить відмовити у задоволенні позову, про що нею суду було надіслано письмове заперечення.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем (батьком) та фактично знаходиться на його утриманні, але позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання сина на користь відповідачки.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь відповідачки у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що син з

28.05.2020 року проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 840,80грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.13, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263- 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Припинити з 28 липня 2020 року стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , які стягуються на підставі виконавчого листа у справі № 2-746/09 від 28 вересня 2009 року.

Стягувати із відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 в користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку, починаючи з 28 липня 2020 року.

Стягнути з відповідач ки ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840, 80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика