Справа № 529/387/20
Провадження № 2/529/119/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Петренко Л.Є.,

за участю секретаря - Скрипник Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , як батько неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконує свого обов`язку по їх утриманню, останні знаходяться на повному її забезпеченні. При цьому, відповідач ОСОБА_2 , являється працездатним, працевлаштованим та має стабільний заробіток, тому з цих підстав позивач просить задовольнити її позовні вимоги та стягувати на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 2/5 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів, на думку позивача не погіршить матеріального становищща відповідача ОСОБА_2

03.06.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.06.2020 відповідач ОСОБА_2 , в порядку ст. 178 ЦПК України подав відзив на позов у якому вкзав, що на його думку така позовна заява є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки сторони проживають разом, а утримання дітей жодного разу позивачкою не обговорювалось. При цьому, відповідач вказує, що є інвалідом 1 групи, але прцює та утримує родину. Їхнім неповнолітнім дітям по місцю його роботи виділялись путівки для оздоровлення, він має стабільний заробіток, який підтверджується відповідними доказами, з чого в свою чергу вбачається те, що він утримує дітей. Сама ж позивач жодних підтверджуючих документів на підтвердження своїх позовни вимог не подала.

В той же час, відповідач ОСОБА_2 зазначає у відзиві, що 2/5 частини усіх видів його заробітку, які просить стягнути суд позивач на утримання неповнолітніх дітей є завищеною, оскільки згідно чинного законодавства на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини.

Згідно наказу Диканського районного суду №5-ОС від 20 серпня 2020 року на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 20 серпня 2020 року припинено повноваження судді Гвоздика А.Є.

На підставі Розпорядження керівника апарату суду № 16 від 09 вересня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл та головуючим по справі визначено суддю ОСОБА_5 .

09.09.2020 ухвалою судді ОСОБА_5 прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони 27.01.2007 зареєстрували шлюб, який розірвано на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 26.05.2020.

Від вказаного шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до части 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей, їх вік, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до вимог закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання спільних дітей, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд.

Відповідно до положень частини 1 статі 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, який має інвалідність внаслідок трудового каліцтва, а отже, на думку суду, розмір алмінетів 2/5 частин є необгрунтованим позивачем та завищеним.

Враховуючи викладене, а також той факт, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, відповідач має фінансові можливості для такого утримання, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, в той же час, вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", а тому такі слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 105, 110, 112, 180 183, Сімейного кодексу України, ст. ст. 263-265, 273, 279 ч. 5, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на посаді комірника в ГПУ "Полтавагазвидобування", на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 червня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Головуючий: Л.Є. Петренко