Справа №345/3696/20
Провадження № 2-о/345/86/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2020 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді - Кулаєць Б.О.,

за участю секретаря судового засідання - Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі судових засідань м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 11.06.1980 на ім`я « ОСОБА_1 » (російською « ОСОБА_2 », та атестату №3957, виданого Войнилівським сільським професійним училищем №4, 30.04.1978 на ім`я « ОСОБА_1 ».

Свої вимоги мотивує тим, що 10.06.1980 був прийнятий на роботу в цех теплової автоматики і вимірювання електрослюсарем третього розряду по ремонту виробів теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів в котлотурбінному цеху, де 11.06.1980 було йому заповнено трудову книжку. При заповненні трудової книжки була допущена помилка та невірно зазначено ім`я і по батькові, а саме заповнено російською мовою « ОСОБА_2 », що в перекладі на українську мову відповідає « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ». Також на сторінці 41 цієї трудової книжки допущена помилка та зазначено по батькові « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Крім цього має місце помилка по батькові і в атестаті про навчання №3957, виданого Войнилівським сільським професійним училищем №4 30.04.1978, де зазначено по батькові « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Заявник ОСОБА_1 досягнув пенсійного віку та має право на призначення пенсії, однак через помилки у документах позбавлений можливості реалізувати таке своє право.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представниця у своїй письмовій заяві просить справу розглядати у їх відсутності, заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, однак у своїй письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності та врахувати письмові пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 при зверненні до сервісного центру Головного управління ПФ України в Івано-Франківської області було надано трудову книжку, в якій невірно зазначено ім"я та по батькові заявника, а тому в позасудовому порядку прийняти таку трудову книжку не представляється можливим.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 16.10.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованої особи.

06 листопада 2020 року від представника заявника до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у їх відсутності, заяву задовольнити (а.с.14).

06 листопада 2020 року зацікавленою стороною подано пояснення про розгляд справи без їх участі (а.с.16).

Фактичні обставини, встановлені судом:

10.06.1980 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в цех теплової автоматики і вимірювання електрослюсарем третього розряду по ремонту виробів теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів в котлотурбінному цеху, де 11.06.1980 йому було заповнено трудову книжку російською мовою на ім"я « ОСОБА_2 », що в перекладі на українську мову перекладено як « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ». Крім того, 30.04.1978 заявнику було видано Войнилівським сільським професійним училищем №4 атестат №3957, в якому зазначено по батькові заявника « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_4 ».

Про те, що ім"я та по батькові заявника ОСОБА_1 є « ОСОБА_5 », свідчать:

-світлокопія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 10.12.1996 (а.с.3);

- світлокопія свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 20 квітня 1961 року (а.с.4);

- світлокопія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданого 14.12.2017 (а.с.9).

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на оформлення пенсії.

Оцінка суду:

суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви,з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту належності трудової книжки ОСОБА_1 має для нього юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 11.06.1980, та атестату № НОМЕР_5 , виданого Войнилівським сільським професійним училищем №4 30.04.1978, в них були допущені помилки, а саме: у трудовій книжці зазначено російською мовою « ОСОБА_2 » що в перекладі на українську вказано « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 », а в атестаті зазначено « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

В той же час з наданих суду світлокопій паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 10.12.1996, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20 квітня 1961 року, пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 14.12.2017, вбачається що правильно ім`я і по батькові заявника - ОСОБА_5 .

При наявності таких доказів суд приходить до висновку, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 11.06.1980, та атестат № НОМЕР_5 , виданий Войнилівським сільським професійним училищем №4 30.04.1978, належить ОСОБА_1 .

Встановлення факту належності ОСОБА_1 вказаної трудової книжки та атестата породжує для нього настання правових наслідків і він зможе підтвердити свій трудовий стаж та оформити пенсію.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявника законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 76,77, 81, 293, 294, 315 ЦПК України, та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 11.06.1980 на ім`я « ОСОБА_1 » (російською « ОСОБА_2 »), та атестата № 3957, виданого Войнилівським сільським професійним училищем № 4 30.04.1978, на ім`я « ОСОБА_1 »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: