Провадження № 4-с/645/25/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ульяніч І.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшова Павла Юрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати неправомірною бездіяльність Старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшова П.Ю. щодо неналежного та несвоєчасного розгляду вимоги ОСОБА_1 від 19.08.2019 року про зняття арешту з майна, зобов`язати старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшова П.Ю. зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження АСВП № 57436602 згідно постанови від 29.10.2018 року Старшого державного виконавця Золотар О.В. Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Зобов`язати Другий Київський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 28685472 від 31.10.2019 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження, накладеного на підставі постанови від 29.10.2018 року Старшого державного виконавця Золотар О.В. Другого Київського ВДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

В обґрунтування скарги зазначив, що 26.09.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова у справі № 643/16626/17 був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2017 року до досягнення дітьми повноліття, щомісячно. Відповідно, старшим державним виконавцем Золотар О.В. Другого Київського ВДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області за заявою представника стягувача 16.10.2018 було відкрито виконавче провадження АСВП № 57436602. На момент відкриття виконавчого провадження, у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 31 156, 13 грн., оскільки справа розглядалася судом тривалий час, а аліменти призначаються з моменту звернення до суду, тобто заборгованість виникла не з його вини. Крім того, 29.10.2018, в межах виконавчого провадження АСВП № 57436602 старшим державним виконавцем Золотар О.В. Другого Київського ВДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника. На підставі вказаної постанови, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43798258 від 31.10.2018 року, державним виконавцем Другого Київського ВДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Анісімовою А.В. був внесений запис про арешт нерухомого майна під номером запису про обтяження № 28685472 (спеціальний розділ). За вищезазначеним виконавчим провадженням заборгованість ним було погашено у повному обсязі. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по аліментах від 09.08.2019 року, станом на 31 липня 2019 року заборгованість по аліментах на користь ОСОБА_2 відсутня. Через відсутність заборгованості по сплаті аліментів на дітей, 19.08.2019 року він звернувся з вимогою до Другого Київського ВДВС у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття обтяжень з його нерухомого майна. Відповіді на вказану вимогу ним отримано не було. І лише 21.07.2020 року, як додаток до листа - відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області від 02.07.2020 року за № М-933-10 на його скаргу до цього Управління, отримав відповідь на вимогу від 19.08.2019 року у вигляді «копії листа» від 21.07.2019 за № 78216. Зауважує, що підтвердженням того, що його вимога від 19.08.2019 року з моменту її надходження до Другого Київського ВДВС у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не розглядалася, а копію «відповіді» він отримав лише з причини подання скарги на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, оскільки «копія листа» датована від 21.07.2019 року. Тобто, у липні 2019 року йому «надана» відповідь на вимогу від 19 серпня 2019 року. А отже, відповідь готувалася заднім числом. В порушення норм Конституції України, положень Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшов П.Ю. проявив неправомірну бездіяльність, а саме: не розглянув вчасно його вимогу від 19 серпня 2019 року про зняття арешту з майна та при відсутності у нього заборгованості по аліментах, не зняв арешт з нерухомого майна, як того вимагає положення статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також повідомив, що платежі по аліментах ним сплачуються своєчасно та в повному обсязі, будь-якої заборгованості по сплаті аліментів він не має. Таким чином, підстави для існування арешту його нерухомого майна, як станом на 19 серпня 2019 року, так і на даний момент, відсутні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова області від 12.08.2020 прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшова Павла Юрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 та призначено до судового розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена, про причини неявки суд не повідомила.

Державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімова А.В., на виконанні якої перебуває дане виконавче провадження, в судове засідання не з`явилась, електронною поштою надала письмові пояснення, де зазначила, що у Другому Київському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 57436602 на виконання виконавчого листа, виданого Фрунзенським районним судом міста Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Також зазначає, що на даний момент в реєстрі прав обтяжень на нерухоме майно є обтяження №28685472 відповідно до якого накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , окрім 1/3 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 . Зазначила, що 01.11.2018 року було винесено постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено до КУ "Міський підлітково-молодіжний центр" та ДП "КонярствоУкраїни". 15.03.2019 року до Відділу надійшло повідомлення про зміну місця роботи боржника. 21.03.2019 року до Відділу надійшла довідка про доходи ОСОБА_1 з ДП "Конярство України". 26.04.2019 року була винесена постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлена на виконання до Департаменту Освіти та науки Одеської міської ради за новим місцем роботи боржника. Стосовно наявної заборгованості Відділ повідомляє, що заборгованість державний виконавець не має можливості розрахувати, так як з жодного місця роботи на адресу Відділу не приходять звіти про відрахування з заробітної плати боржника.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до приписів ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Фрунзенським районним судом м. Харкова у справі № 643/16626/17 винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.12.2017 року до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, на підставі рішення суду був виданий виконавчий лист.

Встановлено, що у провадженні Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 57436602, з примусового виконання виконавчого листа №643/16626/17, виданого 26.09.2018 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 .Вячеславівну та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.12.2017 року до досягнення дітьми повноліття, щомісячно.

29.10.2018 р. державний виконавець Другого Київського ВДВС у місті Одесі у виконавчому провадженні № 57436602, виніс постанову про арешт майна боржника, якою наклав арешт на все нерухоме майно, окрім 1/3 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

19.08.2019 р. скаржник звернувся до Другого Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області із вимогою про зняття обтяжень з належного йому майна за виконавчим провадженням № 57436602.

02.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі скаргою на дії державного виконавця, де просив скасувати постанову Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 57436602 від 29.10.2018 року, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 28685472 від 31.10.2019 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження, накладеного на підставі постанови Другого Київського ВДВС міста Одеса № 57436602 від 29.10.2018 року.

Листом від 21.07.2019 р. № 8216 старший державний виконавець Другого Київського ВДВС міста Одеса повідомив скаржнику про відсутність підстав для зняття відповідного арешту з майна на підставі п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» де підставою для зняття арешту є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо-виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. На даний час виконання рішення не може бути забезпечено в інший спосіб, тому не має підстав для зняття арешту з відповідного майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 31.01.2020 року обтяження на нерухоме майно не знято та запис № 28685472 від 31.10.2019 про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна не виключений.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17липня 1997 року № 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Арешт майна - тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється вповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, крім іншого, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, підставою для зняття арешту з майна боржника згідно з п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є одночасне настання двох юридичних фактів: 1)погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів 2) можливість забезпечення виконання рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Законодавець передбачив імперативний обов`язок державного виконавця зняти арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини за настання вищезазначеного складу юридичних фактів.

Як встановлено ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 09.08.2019 року старшого державного виконавця Кудряшова П.Ю. станом на 31.07.2019 року заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 відсутня.

Хоча, на даний час, виконання рішення триває, стягнення аліментів на утримання дітей, підлягають стягненню з ОСОБА_1 до досягнення дітьми 18 років, однак, станом на 31.07.2019 року заборгованість по сплаті аліментів у боржника ОСОБА_1 відсутня.

Крім того, на запит суду щодо наявності заборгованості по аліментам на даний час, державним виконавцем Анісімовою А.В., на виконанні у якої перебуває виконавче провадження, не надано відомостей щодо наявності заборгованості та не доведено належними доказами правомірності подальшого існування арешту, накладеного на нерухоме майно ОСОБА_1 ..

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що стягнення було звернуто на заробітну плату боржника та виконавчий лист направленний за місцем роботи, тобто виконання рішення було забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Отже, враховуючи те, що арешт на майно боржника накладався лише в межах суми боргу, прийняті державним виконавцем заходи у вигляді арешту майна боржника втратили свою актуальність, так як відсутні відомості щодо наявної заборгованості, а стягнення звернуто на заробітну плату, арешт майна є такими, що порушує право власності скаржника на вільне розпорядження своїм майном.

Отже, в зв`язку із відсутністю заборгованості по сплаті аліментів, відсутні правові підстави для забезпечення виконання рішення шляхом арешту майна на даний час, а тому державний виконавець мав усі законні підстави для скасування арешту майна боржника.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З зазначеного вище слідує, що арешт на нерухоме майно боржника, накладений відділом державної виконавчої служби, порушує права скаржника і позбавляє його можливості реалізувати своє право власності та розпорядження майном.

Суд зазначає, що суду надані докази самого факту існування в реєстрі запису про арешт майна, а наявність заборгованості по аліментам з наявних документів не встановлена. Будь-яких документів виконавчого провадження щодо розгляду скарги ОСОБА_1 , на запит суду, державним виконавцем не надано. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірною бездіяльність Старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшова П.Ю. щодо неналежного та несвоєчасного розгляду вимоги ОСОБА_1 від 19.08.2019 року про зняття арешту з майна, так як судом було встановлено, що виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця Анісімової А.В., а відомості щодо того коли та ким було доручено надати відповідь на звернення ОСОБА_1 , для висновку щодо несвоєчаного розгляду звернення, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню шляхом постановлення ухвали про зняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 43798258, що накладений постановою старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі.

Решту вимог скарги належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшова Павла Юрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімову Анастасію Валеріївну, у якої на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 57436602, зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження АСВП № 57436602, згідно постанови від 29.10.2018 року старшого державного виконавця Золотар О.В. Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 09.11.2020 року.

Суддя І.В. Ульяніч