Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4119/14-ц
Провадження №: 6/332/90/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Яцуна О.С., за участю секретаря Коваль В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся державний виконавець Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Растворцев В.С. з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. В поданні зазначено, що на виконанні в Заводському ВДВС у м.Запоріжжі знаходиться виконавче провадження № 61714961 з примусового виконання виконавчого листа № 332/4119/14-ц, виданого 15.10.2014 Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 10627,78 грн. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, накладено арешт на рухоме майно боржника. Боржник ухиляється від сплати боргу, рішення суду не виконує.

У зв`язку з невиконанням боржником виконавчого документа у самостійному порядку, посилаючись на Закони України «Про виконавче провадження», «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» просять розглянути питання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

В судове засідання представник Заводського ВДВС у м. Запоріжжі не з`явився, в поданні просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши подання та надані матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Заводському ВДВС у м. Запоріжжі знаходиться виконавче провадження № 61714961 з примусового виконання виконавчого листа № 332/4119/14-ц, виданого 15.10.2014 Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі основного боргу 3970,00 грн., штрафу 700,00 грн., пені 5422,15 грн., втрат від інфляцій 247,49 грн., трьох відсотків річних 44,54 грн., та судових витрат 243,60 грн.

За змістом п.19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням», вжите у п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України згадане подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Натомість, особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку із цим саме державний виконавець повинен довести суду, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Державний виконавець, звертаючись з клопотанням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, направив до суду подання без надання доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Із наданого подання вбачається, що нерухоме майно, автотранспортні засоби та відкриті розрахункові рахунки у банках та інших фінансових установах за боржником не зареєстровані, не знайдено інформацію про останнє місце роботи, джерела доходів та про отримання пенсії боржником.

Жодних доказів, окрім наявності заборгованості, про будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини відсутні. В справі відсутні докази, що маючи якесь майно чи грошові кошти, ОСОБА_1 його приховує чи перешкоджає у його вилученні чи реалізації.

Також, державний виконавець не надав будь-яких доказів повідомлення боржника про факт існування відкритого відносно нього виконавчого провадження.

Крім цього, у поданні не зазначено інформації щодо наявності у боржника паспорта для виїзду за кордон.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що подання не містить жодного документального та правового підґрунтя, тому суд не вбачає підстав для його задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.С. Яцун