Єдиний унікальний номер 235/7175/20
Провадження №2/235/2269/20
УХВАЛА

10 листопада 2020 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Бородавка К.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, відповідно до яких до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення наведених процесуальних приписів позивач не додала до позову документ на підтвердження сплати нею судового збору, проте за змістом позову вона просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки її майновий стан не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) судовий збір, її єдиний дохід пенсія, приблизно 2300 грн на місяць, за ці гроші потрібно придбавати одяг, ліки, продукти харчування, сплачувати комунальні послуги.

Суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за чітко визначених в статті умов, як-то:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За приписами ч.2 ст.8 згаданого Закону за наявності вказаних умов суд може звільнити від сплати судового збору.

Положеннями ст. 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 роз`яснено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (п.29 Постанови).

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Належних та допустимих доказів на підтвердження існування однієї з умов, визначених законодавцем в ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», позивачем не надано, а доводи, наведені позивачем, не визначені законодавцем підставою для звільнення від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», позивачем має бути сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5-денний строк з дня вручення йому даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя