справа № 208/7229/17
№ провадження 2/208/1258/20
22 жовтня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення грошових коштів »,-
19.12.2017 року, ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду.
Позивачем заявлено наступні позовні вимоги: стягнути з ОСОБА_2 на мою користь грошові кошти в сумі 63 429,40 гривень, серед яких - 55 747,27 гривень (сума боргу' в еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.12.2017), - 6 756,57 гривень (інфляційні збитки), - 925,56 гривень (3% річних) .
Також позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь, понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору.
В обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 , діючи як продавець квартири АДРЕСА_1 , та він як покупець даної квартири, передав останній 23.03.2017 в якості завдатку грошові кошти в розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США, про що ОСОБА_2 було складено розписку. Також у зазначеній розписці відповідач зобов`язалася здійснити продаж вищезазначеної квартири після підготовки всіх документів які були необхідні для оформлення в майбутньому договору купівлі-продажі.
В подальшому, між позивачем та відповідачем було укладено Договір від 25.04.2017 (далі - Договір), згідно основних умов якого за п.п. 1.1., 1.2., 1.3. - ми зобов`язалися в строк до 18 год. 00 хв. 31.05.2017 (строк дії Договору) укласти в письмовій формі та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 за ціною 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США в еквіваленті за комерційним курсом КП «ПриватБанк». Місцем укладення договору за згодою сторін було визначено приміщення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу - Батова Т. С., за адресою: АДРЕСА_2 .
На момент підписання Договору, згідно п. 2.2, в забезпечення виконання обов`язків за п. 1.1. мною було додатково передано відповідачці в якості завдатку 1000 доларів США.
Згідно п. 2.3 Договору відповідач взяла на себе зобов`язання до укладення договору купівлі-продажу об`єкта надати всі необхідні документи, довідки про відсутність заборгованості за надані комунальні послуги, довідку з ЖЕГІ за формою №3, оформити дозвіл органу опіки на виписку малолітньої дитини та інше.
Згідно п. 4.5 Договору, у разі відмови відповідача від виконання умов укладеного Договору, сплачений завдаток підлягає поверненню в подвійному розмірі згідно із ст. 571 ЦК України протягом трьох банківських днів з дня припинення строку дії Договору.
Враховуючи що відповідачка ухилилася від виконання досягнутих з нею домовленостей, і як позивачу стало відомо, відповідач здійснила продаж квартири АДРЕСА_1 іншій особі. А на його прохання повернути передані ним відповідачеві грошові кошти, відповідач ігнорує, зустрічей уникає, що є підставою для звернення до суду.
2.Позиція відповідача.
Відповідач, будучи належним чином сповіщена про дату, час та місце судового розгляду, наявності спору, в суд не прибувала, відзив на позов не подала
3.Процесуальні питання, заяви та клопотання.
19.12.2017 року позивачем подано позов.
19.12.2017 року позовна заява за ухвалою від 19.12.2017 року залишена без руху, для виконання позивачем вимог ст. 175 ЦПК України.
19.01.2018 року позивачем на виконання ухвали від 19.12.2017 року подані письмові обґрунтування заявлених вимоги.
26.02.2018 року отримано інформацію щодо зареєстрованого місця мешкання відповідача.
26.02.2018 року відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення грошових коштів», за правилами загального позовного провадження.
14.05.2018 року від ОСОБА_3 , діючого на підставі довіреності від 19.12.2015 року (а.с. 38), як представника позивача подано заяву про перехід до спрощеного позовного провадження.
04.06.2018 року на електронну адресу суду від імені ОСОБА_2 подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 42), та про відкладення розгляду справи, та заяву про повідомлення про дату, час і місце судового розгляду за номерами мобільного зв`язку (а.с. 44).
26.11.2018 року від імені відповідача ОСОБА_2 на електронну адресу суду надіслано заяву про відкладення судового розгляду (а.с. 57).
30.05.2019 року, з врахуванням, що позивач будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце судового розгляду, але ні позивач, ні наділений правами на представництво, будь-яких представник позивача, до суду більш ніж двічі не прибув, не повідомив про причин неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, суд керуючись п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, залишив заяву без розгляду (а.с. 71-72).
23.09.2019 року від позивача ОСОБА_1 подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 74).
09.10.2019 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 30.05.2019 року (а.с. 75-78).
15.10.2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду залишено апеляційну скаргу без руху.
06.11.2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою (а.с. 111).
22.01.2020 року Постановою Дніпровського апеляційного суду ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2019 року скасована та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 122-123).
08.07.2020 року від позивача ОСОБА_1 подана заява про слухання справи за його позовом без його участі. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с. 145)
4.Фактичні обставини встановлені судом.
Квартира АДРЕСА_3 , згідно до свідоцтва про право власності на житло видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, від 19.04.2010 року , на підставі розпорядження від 19.04.2010 року № 2/51-10, є власністю ОСОБА_4 (1/7 частка), ОСОБА_5 (1/7 частка), ОСОБА_6 (1/7 частка), ОСОБА_7 (1/7 частка), ОСОБА_8 (1/7 частка), ОСОБА_9 (1/7 частка), ОСОБА_10 (1/7 частка), що підтверджено копією свідоцтва (а.с. 11) та витягом з реєстру (а.с. 15-17).
23.02.2017 року ОСОБА_2 , оформлено розписку про отримання від ОСОБА_1 в якості завдатку суму 1000 (одну тисячу) доларів США, за квартиру яку вона продає, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , та зобов`язується продати після підготовки документів (а.с. 12).
25.04.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір, згідно до якого сторони зобов`язуються по даному Договору у строк до 18.00 години 31.05.2017 року, укласти в письмовій формі і нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Згідно до п. 2.2. Договору, до підписання даного Договору, в забезпечення виконання зобов`язань, визначених у п. 1.1. даного Договору, сторона-2 передала, а сторона-1 отримала в рахунок сплати з об`єкт, завдаток в розмірі еквівалента 1000 (однієї тисячі) доларів США, по комерційному курсу покупки КБ «Приватбанк» (а.с. 13).
10.05.2017 року квартира АДРЕСА_1 , стала предметом договору купівлі-продажу квартири укладеного 10.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. за реєстраційним номером 1027, НМО № 222299, НМО № 222300, на користь третьої особи, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14).
5.Норми закону застосовані судом.
Стаття 570 Цивільного кодексу України, - завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Стаття 571 ЦК України. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком
1. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.
Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
2. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.
3. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
6.Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Дослідив розписку оформлену 23.02.2017 року ОСОБА_2 , подану як доказ позивачем на підтвердження своїх позовних вимог (а.с. 12), встановлено підтвердження отримання від позивача відповідачем суму 1000 (одну тисячу) доларів США, визначену сторонами як завдаток, за квартиру яку відповідачка продавала, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
В той же час, зі змісту зазначеної розписки вбачається, що ОСОБА_2 «…обязуюсь продать ее после подготовки документов..».
Тобто зазначена розписка не містить зобов`язань ОСОБА_2 щодо продажу даної квартири визначеній особі, так як даних особи на користь якої буде проведено відчуження квартири, розписка не містить.
Натомість позиція позивача ОСОБА_1 що він 23.03.2017 року сплатив ОСОБА_2 1000 доларів США у сумі еквівалентній, що є завдатком визначеним сторонами у попередньому договорі від 25.04.2017 року сплатив завдаток 1000 доларів США за курсом покупки визначеним КБ «Приватбанк» станом на 25.04.2017 року, підтверджена як позицією позивача, так і договором від 25.04.2017 року (а.с. 13).
Так, зі змісту договору, а саме п.п. 1.2. та п. 2.2. вбачаєтьтся що станом на 25.04.2017 року розмір суми переданої позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_2 становить розмір еквівалентний сумі 1000 доларів США.
Також судом враховується правова позиція Верховного Суду України викладена у Постанові від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12., згідно до якої на відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі сплати авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків. Частими є випадки звернення до суду з позовам про повернення грошових коштів, які передавались як завдаток для забезпечення виконання договору, але договір в подальшому укладено не було. Верховним Судом України зазначено, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.
Також, згідно до правової позиції ВССУ, викладеної в Ухвалі від 28.12.2016 року у справі № 756/3706/14-ц, зазначено що договір купівлі-продажу квартири, який за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, сторони домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому отримана відповідачем грошова сума у розмірі 20 тис. доларів США є авансом, який підлягає поверненню.
Таку ж позицію ВССУ викладено у справі про стягнення грошових коштів, переданих за попереднім договором купівлі-продажу нежитлових будівель та обладнання (ухвала ВССУ від 14.12.2016 у справі № 676/9189/14-ц).
Судом також враховується позиція Верховного Суду викладена у Постанові від 10.04.2019 року у справі № 754/9154/16-ц, згідно до якої визначено, що ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року за наслідками розгляду справи № 6-176цс12.
Враховуючи, що договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, і попередніми договорами сторін не було встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, то передана позивачем відповідачу грошова сума у визначеному розмірі грн є авансом, який підлягає поверненню позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Таким чином, встановив, що сума передана ОСОБА_1 23.03.2017 року ОСОБА_2 , як суму для забезпечення виконання досягнутих домовленостей між сторонами, яка визначена сторонами договору від 25.04.2017 року, як завдаток, знайшла своє відображення у попередньому договорі від 25.04.2017 року у п.п. 1.2., 2.2., та дорівнює суму еквівалентну 1000 доларів США за комерційним курсом покупки КБ «Приватбанк», тобто на час її передачі 23.03.2017 року, що узгоджується із приписами ст. 570 ЦК України, та є завдатком.
Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Так, як попереднім договором від 25.04.2017 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначено строк укладення основного договору не пізніше 18.00 години 31.05.2017 року п. 1.1. Договору, то відповідно, зобов`язання, встановлене попереднім договором від 25.04.2017 року припинилося з 18.01 години 31.05.2017 року.
Щодо наявності підстав для повернення завдатку, а саме наявності винності у діях відповідача, то судом встановлено, що згідно до ст. 572 ЦК України, судом встановлено наступне.
Так, з інформації з Державного реєстру речових прав, вбачається що в період з 25.04.2017 року, як дати укладення попереднього договору, в якому зафіксовано досягнуті домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у строк до 31.05.2017 року як строку виконання умов попереднього Договору від 25.04.2017 року, власником квартири АДРЕСА_1 , здійснено дії на ухилення від виконання Договору від 25.04.2017 року, а саме відчужено квартиру не на користь позивача, таким чином вини відповідача в ухиленні від виконання договору від 25.04.2017 року знайшли своє підтвердження.
А тому, враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення подвійного розміру суми сплаченою ним за розпискою та договором, узгоджується з приписами ст. 570, ст. 571 ЦК України.
Щодо заявлений позивачем вимог про стягнення збитків, завданих позивачу внаслідок ухилення ОСОБА_2 від виконання попереднього договору від 25.04.2017 року, не повернення завдатку, то суд приходить до наступного.
Так, ч. 2 ст. 571 ЦК України передбачено, що сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.
Повернення завдатку за попереднім договором зводиться до сплати грошей. Тому, таке зобов`язання є грошовим.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
ОСОБА_2 після припинення зобов`язань за попереднім договором сплачені їй ОСОБА_1 в рахунок оплати вартості квартири кошти не повернула.
Таким чином, у ОСОБА_2 виникають зобов`язання щодо сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідачем ОСОБА_2 розрахунок пені та трьох процентів річних від простроченої суми не спростовано.
Відтак, на підставі положень ст. 625 ЦК України, заявлені позивачем вимоги щодо стягненню на його користь трьох процентів річних, та інфляційні складові боргу, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
7.Судові витрати.
При зверненні із позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень (а.с. 1).
Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, понесені витрати стороною на користь якої винесено рішення, підлягають відшкодуванню шляхом їх стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст.1, 2, 12, ч.2 ст.13, 81, 141, 174, 263-265,280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення грошових коштів» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_6 грошові кошти в сумі - 63 429 (шістдесят три тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень 40 копійок, які складаються з:
-55 747 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сорок сім) гривень 27 копійок - сума боргу в еквіваленті за курсом НБУ станом на 19 грудня 2017 року;
-6 756 (шість тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 57 копійок - інфляційні збитки;
-925 (дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 56 копійок - 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_6 - суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_6 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 .
Повний текст судового рішення складений 27 жовтня 2020 року.
Суддя Івченко Т. П.