21.10.2020 Справа № 756/6286/19
унікальний № 756/6286/19
провадження № 2/756/1189/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Волкової А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП відсутні) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_2 .
В обґрунтування вимог позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_2 належить їй особисто на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2017 року.
У вказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , проте жодних правових підстав користуватися вказаною квартирою відповідач не має. Починаючи з 27.12.2013 року відповідач проживає в будинку АДРЕСА_3 , який належить останньому на праві приватної власності. У квартирі за місцем своєї реєстрації ОСОБА_2 не з`являється, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишився бути зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 .
На даний час реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у розпорядженні квартирою, у зв`язку із чим вона звернулась до суду.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду представник позивача подав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги та просив суд проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2017 року ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 6, 7).
З позовної заяви вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_1 .
Факт не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується довідкою Коржовослобідської сільської ради Уманського району Черкаської області від 23.05.2019 року №56, відповідно до якої ОСОБА_2 , 1952 року народження, з 1996 року є власником будинку АДРЕСА_3 та протягом останніх трьох років проживає у вказаному будинку без реєстрації місця проживання (а.с. 25).
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 не мешкає в квартирі АДРЕСА_2 більше одного року поспіль.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог.
Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним».
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як одноосібний власник нерухомого майна, має право на здійснення права власності на належну їй квартиру АДРЕСА_2 та вимагати усунення порушень цього права.
Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 142, 259, 263, 264, 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 45,55 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , відомості про РНОКПП відсутні) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Шевчук