Провадження № 2/537/956/2020
Справа № 537/3394/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо збагачувальний комбінат» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області звернувся представник ТОВ «Єристівський гірнично - збагачувальний комбінат» - адвокат Намінас О.В. із заявою про забезпечення позову вказаного товариства до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки, а саме шляхом арешту нерухомого майна відповідача, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що невжиття арешту зазначеного будинку може унеможливити виконання рішення суду і, відповідно, унеможливити поновлення порушених майнових інтересів позивача, арешт будинку спонукатиме відповідача виконати рішення по справі щодо сплати позивачу збитків в загальній сумі 19 507 грн. 78 коп. та відшкодування судових витрат.

Згідно частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суддя, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачені види забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними в пунктах 19 цієї частини.

Виходячи зі змісту статей 149 153 Цивільного процесуального кодексу України, під забезпеченням позову слід розуміти як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Зазначена вище правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №905/492//19 від 15 липня 2019 року.

Види забезпечення позову застосовуються з метою гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, 28 вересня 2020 року до суду звернувся Генеральний директор ТОВ «Єристівський гірничо збагачувальний комбінат» Соціо К.М. із позовною заявою до ОСОБА_2 , згідно якої просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача спричинені в результаті дорожньо транспортної пригоди збитки в загальній сумі 19 507 грн. 78 коп., та судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову у виді накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , на підтвердження чого заявник надав до суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером інформаційної довідки 227222318 від 07 жовтня 2020 року, суд виходить із принципу співмірності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, предмету та, зокрема, сумі позовних вимог.

Суд вважає заявлений представником позивача вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок, що належить відповідачу на праві власності, неспівмірним сумі позовних вимог, яка становить 19 507 грн. 78 коп., та порушує встановлений в статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принцип, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Заявником не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений ним спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заявлених представником ТОВ «Єристівський гірничо збагачувальний комбінат» заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на житловий будинок, що належить відповідачу на праві власності, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149, 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо збагачувальний комбінат» (, адреса: 39802, Полтавська область, місто Горішні Плавні, вулиця Будівельників, будинок 15) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя: Д.О. Зоріна

Повний текст ухвали суду виготовлено 06 листопада 2020 року.