Справа № 755/2924/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретаря Гриценка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є законним спадкоємцем даної частини квартири після смерті баткаі.

Постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 11 вересня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане майно, оскільки спадкоємцем не надано оригінали документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виходячи з неможливості реалізувати позивачу свої спадкові права іншим шляхом було вирішено звернутися до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року, зобов`язано Двадцять першу Київську державну нотаріальну контору (м. Київ, вул. Тимошенка Маршала,11) надати в розпорядження Дніпровському районному суду м. Києва належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , А також зобов`язано Двадцять першу Київську державну нотаріальну контору надати в розпорядження Дніпровському районному суду м. Києва відповідний витяг зі спадкового реєстру.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав відзив на позовну заяву з проханням розглянути справу без його участі та просив винести рішення згідного норм чинного законодавства.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи.

В свою чергу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 203-2019, щодо майна померлого.

09 березня 2019 року Позивач звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 11 вересня 2019 року було видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоєміем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та спадщина на яку видані свідоцтва складається з:

-1/2 (однієї другої) частки квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого Десятою київською державною нотаріальною конторою 10 червня 2005 року за реєстровим № 2у-512, дублікат якого виданий Десятою київською державною нотаріальною конторою 04 вересня 2019 року за реєстровим № 3-887. право власності на яку зареєстровано Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна» 09 вересня 2005 року у реєстрову книгу № д. 1236 за № 6379. Квартира в цілому складається з двох кімнат, загальна площа 46,8 кв.м., житлова - 29,7 кв.м.

-грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у наступних установах філії-Головного управління по місту Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», які належали спадкодавцю згідно довідки, виданої Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 05 червня 2019 року за № 46/12-05/10830БТ.

-грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», які належали спадкодавцю згідно довідки, виданої Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» 10 травня 2019 року за № 20.1.0.0.0/7-190503/2197.

-легкового автомобіля марки ВАЗ. моделі 21013-31, 1984 року випуску, двигун № НОМЕР_1 . шасі № -. кузов № НОМЕР_2 . реєстраційний номер НОМЕР_3 . що зареєстрований УВС УДАІ міста Києва 19 березня 1985 року, що належав спадкодавцю на підставі Технічного паспорту автомобіля НОМЕР_4 . виданого УВС УДАІ міста Києва 19 березня 1985 року.

Разом з тим, Державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 20 червня 2019 року було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоєміем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та спадщина на яку видане свідоцтво складається з із земельної ділянки кадастровий номер якої: :01:015:0033, площею 0,2695 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 423618, виданого Підгірцівською сільською радою Обухівської району Київської області 07 вересня 2011 року на підставі рішення 44 сесії 5 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 06 листопада 2009 року та зареєстрованого Управлінням Держкомзему у Обухівському районі Київської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01859.

Окрім того Позивач звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме 1/2 (однієї другої) частки квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації державного житлового фонду Дніпровського району м. Києва 19 жовтя 2004 року згідно розпорядженням за № 62-1224.

Постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 11 вересня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане майно, оскільки спадкоємцем не надано оригінали документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - підлягають задоволенню, оскільки позивач Як спадкоємець першої черги має достатні правові підстави на визнання за ним права власності на 1/2 (однієї другої) частки квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації державного житлового фонду Дніпровського району м. Києва 19 жовтя 2004 року згідно розпорядженням за № 62-1224.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації державного житлового фонду Дніпровського району м. Києва 19 жовтя 2004 року згідно розпорядження за № 62-1224.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Відповідач - Київська міська рада (адреса місцязнаходження: 01044, м.Київ, вул. Хрещатик 36).

Суддя: