Провадження № 2/369/4494/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2020 м. Київ

Києво- Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Моргун А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача у якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також збитки у вигляді витрат на юридичні послуги в розмірі 7570 грн 00 коп.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 2000 грн. Одночасно заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки їх розмір є недоведеним.

Позивач подала відповідь на відзив у якому наводила підстави необґрунтованості відзиву.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач спростовував відповідь на відзив, надану позивачем.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

У відповідності до статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» (стаття 7) з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. .

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2020.

Згідно з копією довідки ТОВ «ЛВН ЛІМІТЕД» від 24.09.2020 № ЛВЛ00000095 ОСОБА_2 за період з 01.09.2019 по 31.08.2020 отримав заробіток в розмірі 41485 грн 89 коп.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період з І кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 отримував доходи з таких джерел: ПрАТ «Львівський Холодкомбінат» в сумі 9940 грн 00 коп., ТОВ «ЛВН ЛІМІТЕД» в сумі 20808 грн 56 коп.

ОСОБА_1 винаймає житло, вартість якого, відповідно до копії договору оренди житлового приміщення від 14.05.2020 складає 4000 грн.

ОСОБА_1 з 10.09.2020 перебуває на обліку у Київському міському центрі зайнятості як безробітна.

Відповідно до довідки Київського міського центру зайнятості ОСОБА_1 за період з 10.09.2020 по 30.09.2020 отримала доходу 6149 грн 45 коп.

Згідно з довідкою про доходи № 120 від 19.10.2020 ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Ашан України Гіпермаркет» з 05.05.2010 по 09.09.2020. За період з 01.09.2019 по 31.08.2020 заробіток до видачі склав 110114 грн 68 коп.

При цьому суд не бере до розгляду доказ позивача, а саме копії чеків, наданих позивачем, оскільки вони жодним чином не ідентифіковані, не мають персоналізованої інформації, яка б дозволяла встановити, що саме позивач здійснила саме ці витрати.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей, у тому числі неповнолітніх, визнає аліменти частково, а тому суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у розмірі по 2000 грн. 00 коп. щомісячно, які визнає відповідач. При цьому стягнення розпочинається з 07.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Між тим, у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 840,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 07.09.2020 та до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн 00 коп.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня винесення повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук