У Х В А Л А

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 372/808/19

провадження № 61-12814ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київський апеляційний суд прийняв постанову 20 липня 2020 року, повний текст рішення суду складений 28 липня 2020 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 27 серпня 2020 року, а заявник звернулася до суду із касаційною скаргою 25 серпня 2020 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулась до касаційного суду із скаргою в межах 30-ти денного строку на касаційне оскарження, то відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заявник просила звільнити її від сплати судового збору, оскільки у неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 18 серпня 2020 року та довідкою про спільне проживання матері та дітей від 11 серпня 2020 року № 4020. Зазначає, що її середній офіційний дохід складає 13 098,00, що підтверджується належними документами.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що заявник не надала доказів на підтвердження майнового стану, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору належними доказами не підтверджено.

Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, зокрема докази, які свідчать, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік або сплатити судовий збір та надати документ про його сплату.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявник не виконав вимоги пункту 3 частини четвертої 392 ЦПК України, а саме: до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Судовий збір за вимогу немайнового характеру складає 768,40 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги в частині оскарження первісного позову становить 1 536,80 грн (768,40 грн?200%).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

У 2019 році ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати спільним майном подружжя двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 загальною площею 32 кв. м за адресою: Київська область, м. Обухів, гаражний кооператив «Прип`ять».

Розмір судового збору за подання позовної заяви щодо визнання права власності на нерухоме майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Зі змісту поданої касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день його подання, заявник касаційної скарги зобов`язана самостійно визначити й відповідним чином обґрунтувати розмір судового збору, надати оригінал квитанції про його оплату, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки постанова суду апеляційної інстанції оскаржується в повному обсязі, заявнику необхідно сплатити судовий збір за вимоги первісного та зустрічного позовів.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження у справі буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник