Ухвала

06 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 757/37426/17-ц

провадження № 61-7614св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Калараша А. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяви про самовідвід суддів Верховного Суду: Висоцької В. С. та Фаловської І. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа - директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Фонду соціального страхування Українина постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фонду соціального страхування України на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Фаловської І. М. та суддів: Висоцької В. С. і Пророка В. В.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. від 25 квітня 2019 року поновлено Фонду соціального страхування України строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

21 червня 2019 року справу передано на розгляд судді-доповідачу.

Відповідно до частини третьої статті 33 ЦПК України, підпунктів 2.3.25 та 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 «Про затвердження положення про автоматизовану систему документообігу суду» (зі змінами), розділу 4.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затвердженими постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8 «Про затвердження Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу та визначення складу суду у Верховному Суді», та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року № 5 «Про внесення змін до рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2019 року № 3», призначено повторний автоматизований розподіл судових справ в частині заміни суддів, які не входять до складу постійної колегії суддів, в тому числі і за касаційним провадженням № 61-7614св19.

Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Фаловської І. М. та суддів: Висоцької В. С. і Калараша А. А.

Суддями Верховного Суду Фаловською І. М. та Висоцькою В. С. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу судді зазначили, що вони приймали участь, а суддя Фаловська І. М. була суддею-доповідачем, при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_3 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, третя особа - директор виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про визнання незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді доган, визнання незаконним звільнення, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

30 березня 2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, до складу якої входили: суддя-доповідач Фаловська І. М. та суддя Висоцька В. С., постановлено ухвалу, якою касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року, яке набрало чинності, визнано незаконним наказ від 26 вересня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи за частиною 1 статті 40 КЗпП України, поновлено ОСОБА_1 на роботі та стягнуто з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У справі, касаційну скаргу у якій передано на розгляд судді-доповідачу Фаловській І. М., предметом спору є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема за час невиконання відповідачем рішення суду в справі, яка вже переглядалась Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, № 33949/02,§ 49-52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Ураховуючи наведене, та з метою недопущення сумніву сторони у справі в об`єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, колегія суддів прийшла до висновку, що заяви суддів: Висоцької В. С. та Фаловської І. М., про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Верховного Суду: Висоцької В. С. та Фаловської І. М., про самовідвід при розгляді касаційної скарги Фонду соціального страхування України на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа - директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Справу передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька А. А. Калараш