Справа № 2-591/2006 Провадження № 6/478/20/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко Альони Вікторівни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявою до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко А.В. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, в якій просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке ухвалено постановою від 10.01.2019 року державного виконавця Каленко А.В. по виконавчому провадженню №19023174 та скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, ухвалене постановою державного виконавця Каленко А.В. по виконавчому провадженню №19023174. Заявник посилається на виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасових обмежень щодо ОСОБА_1 , які виникли у зв`язку з ухваленням рішення Казанківським районним судом Миколаївської області від 08.07.2020 року про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду заяви представника заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в частині скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, слід зазначити наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), відповідно до Закону рішення суду підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Розділом VІІ ЦПК України передбачено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції. (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Відтак, ЦПК України передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, процесуальним документом, з яким сторона виконавчого провадження повинна звернутися до суду, є скарга.

Разом з тим, як вбачається із заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , вважаючи, що своїм рішенням про застосування тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами державний виконавець позбавив його можливості працювати водієм, що позбавило його джерела засобу для існування та зовсім погіршило матеріальне становище, всупереч положенням розділу VІІ ЦПК України звернувся до суду не зі скаргою, а з заявою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, заявником ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , в порядку ст.441 ЦПК України, заявлено вимогу про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, суддя, відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, відмовляє у відкритті провадження у справі в цій частині.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами суддя приходить до наступного висновку.

Умови застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, а також можливість скасування застосованих заходів обмеження врегульовано положеннями ст.441 ЦПК України розділу VІ - процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Положення ст.183 ЦПК України визначають загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

До заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не долучено доказів на підтвердження направлення такої заяви, а також доданих до неї документів, іншим учасникам (державному виконавцю).

Згідно з ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на невідповідність поданої заяви вимогам ч.2 ст.183 ЦПК України, заява підлягає поверненню без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідним клопотанням з дотриманням вищенаведених вимог Закону.

Керуючись ст.ст.183, 186 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у відкритті провадження у справі за його заявою до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко Альони Вікторівни, в частині скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко Альони Вікторівни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - повернути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя: