Дата документу 05.11.2020 Справа № 316/3009/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 316/3009/20

Провадження № 22-ц/807/3276/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року в складі судді Бульби О.М. в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, в якій зазначав, що у період з 01.08.2016 по 16.07.2020 він знаходився у трудових відносинах з КП «Ритуал» та займав посаду заступника директора. На підставі наказу № 2 від 16.07.2020 року заявник був звільнений з КП «Ритуал» відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записом № 6 від 16.07.2020 у трудовій книжці.

Відповідно до листа КП «Ритуал» від 13.08.2020 № 2 заявнику були надані розрахунки всіх сум, що підлягали сплаті при його звільненні, але до теперішнього часу вони так і не виплачені. КП «Ритуал» має виплатити на його користь: заборгованість із заробітної плати за період з 01.08.2016 по 30.06.2020 у розмірі 353 731,49 грн., компенсацію щорічної відпустки за період з 01.08.2016 по 16.07.2020 у розмірі 28 206,85 грн., вихідну допомогу за рахунок підприємства у розмірі 8 206,17 грн., чорнобильську відпустку у розмірі 4 381,65 грн., допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, у розмірі 24 304,56 грн.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дійсно рішенням Енергодарського міського суду від 14.08.2019 по справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Ритуал» Енергодарської міської ради, третя особа Енергодарський міський голова Музика П.О., про захист права на працю, було вирішено:

Встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Ритуал» Енергодарської міської ради (), починаючи з 01.08.2016 року.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Ритуал» Енергодарської міської ради () допустити ОСОБА_1 до роботи на посаді заступника директора Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради та внести відповідний запис до трудової книжки.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Ритуал» Енергодарської міської ради () здійснювати нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за роботу на посаді заступника директора Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради, починаючи з 01.08.2016 року.

Заявник вказує, що нарахування сум заробітної плати здійснено боржником на підставі рішення суду, але заявлені вимоги віднесені до вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України, за якими може видаватись судовий наказ. Захист права у наказному провадження може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами, якими є розрахунки проведені КП «Ритуал».

Комунальне підприємство «Ритуал» Енергодарської міської ради не скористалось своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року у цивільній справі № 316/1632/16-ц було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради, третя особа Енергодарський міський голова Музика Павло Олексійович, про захист права на працю.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Ритуал» Енергодарської міської ради (), починаючи з 01.08.2016 року.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Ритуал» Енергодарської міської ради () допустити ОСОБА_1 до роботи на посаді заступника директора Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради та внести відповідний запис до трудової книжки.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Ритуал» Енергодарської міської ради () здійснювати нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за роботу на посаді заступника директора Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради, починаючи з 01.08.2016 року.

В частині вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 21.09.2019.

Як встановлено з копії трудової крижки серії АХ № 862190 заявник ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КП «Ритуал» в період з 01.08.2016 до 16.07.2020.

Наказом № 2 від 16.07.2020 заявника звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

За вих. № 2 від 13.08.2020 Комунальним підприємством «Ритуал» було надано гр. ОСОБА_1 інформацію щодо нарахувань виплат: додаткової відпустки, трикратної середньомісячної заробітної плати, заробітної плати за компенсацію за невикористані відпустки (а.с. 9).

Відповідно до розрахунків, виконаних КП «Ритуал» на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.08.2019, підписаного головою комісії з припинення КП «Ритуал» Гринько А.В. розмір невиплаченої заробітної плати складає 353 731,49 грн., розмір компенсації щорічної відпустки складає 28 206,85 грн., вихідної допомоги - 8 206,17 грн., чорнобильської відпустки - 4 381,65 грн., допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС - 24 304,56 грн. (а.с. 10-14).

Розмір таких нарахувань було визначено роботодавцем КП «Ритуал» самостійно, в тому числі на підставі наказу від 16.07.2020 № 2 про звільнення ОСОБА_1 з посади (а.с. 15).

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції керувався пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Також було зазначено, що нарахування суми заробітної плати у розмірі 353 731,49 грн. відбувалось на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.08.2019 року, тобто у порядку виконання судового рішення. В результаті чого суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу у цій частині.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Суд першої інстанції не врахував, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області у цивільній справі № 316/1632/16-ц було лише встановлено факт перебування сторін у трудових відносинах, зобов`язано відповідача внести відповідний запис до трудової книжки та зобов`язано здійснювати нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 , починаючи з 01.08.2016 року.

Всі суми зазначені у заяві про видачу судового наказу також містяться у розрахунках складених за підписом голови комісії з припинення підприємства Гринько А.В., були самостійно визначені та розраховані роботодавцем - КП «Ритуал» та є безспірними.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно наказу № 2 від 16.07.2020 року заявник був звільнений з КП «Ритуал» відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записом № 6 від 16.07.2020.

Відповідно до листа КП «Ритуал» від 13.08.2020 № 2 заявнику були надані розрахунки всіх сум, що підлягали сплаті при його звільненні, тобто станом на липень 2020 року.

Також судом першої інстанції, при постановлені оскаржуваної ухвали, вимоги щодо стягнення компенсації щорічної відпустки у розмірі 28 206,85 грн. та чорнобильської відпустки у розмірі 4 381,65 грн., було віднесено до категорії таких, що не підпадають під перелік вимог, які розглядуються в порядку наказного провадження.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду виходячи з наступного.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, на підставі статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Вказане узгоджується з постановою Великої палати Верховного суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16.

Згідно з пп. 2.2.12 розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток працівникам у розмірах, передбачених законодавством, входять до фонду оплати праці у складі фонду додаткової заробітної плати як оплата за невідпрацьований час.

Також, згідно з вказаним пунктом Інструкції, до фонду додаткової заробітної плати відноситься: оплата додаткових відпусток, що надаються відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що не було враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Щодо вимог про видачу судового наказу в частині вихідної допомоги у розмірі 8206,17 грн., допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, у розмірі 24 304,56 грн., слід зазначити наступне:

Відповідно до ст. 44 КЗпП України особам, звільненим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП, вихідна допомога повинна виплачуватися у розмірі однієї середньомісячної зарплати.

Крім того, у разі звільнення згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП працівників, які віднесені до 1 і 2 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або є учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені до 3 категорії, роботодавець зобов`язаний виплатити їм допомогу у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плати (п. 7 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91 р. № 796-XII).

Вказану допомогу роботодавці розраховують, нараховують і виплачують спочатку за рахунок власних коштів. А згодом, понесені таким чином витрати, відшкодовуються з бюджету органами соцзахисту, центрами з нарахування та виплати соціальної допомоги, управліннями праці і соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян, відповідно до Порядку, затвердженому постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936.

Розділ 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, містить перелік виплат, що не належать до фонду оплати праці, до яких віднесені, зокрема: допомоги та інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів фондів державного соціального страхування (пункт 3.2); суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору (пункт 3.8); виплати в установленому розмірі особам, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи (крім зазначених у пп.2.2.1, 2.2.12).

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про видачу судового наказу в частині вихідної допомоги у розмірі 8 206,17 грн., допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, у розмірі 24 304,56 грн. не є складовою фонду оплати праці та не відносяться до категорії вимог, за якими у відповідності до ст. 161 ЦПК України, може бути виданий судовий наказ.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до частини 3 статті 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо у заяві про видачу судового наказу об`єднано вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суддя ухвалою відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині цих вимог, а щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку наказного провадження, - вирішує питання про відкриття наказного провадження.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу на підставі ч.3 ст. 165 ЦПК України, тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року про відмову у видачі судового наказу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Енергодарського міського суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Постанову складено 05 листопада 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова