ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7289/19 Номер провадження 22-ц/814/2141/20Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судової психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,

треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміла Павлівна, Перша полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 ,

та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,

треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміла Павлівна, Перша полтавська державна нотаріальна контора.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, просила визнати недійсним заповіт, складений від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , посвідчений 16.01.2013 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П., зареєстрований в реєстрі за №324. Вирішити питання судових витрат.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що померлий є її батьком і на час смерті проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 вона у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини та дізналась про наявність заповіту на користь ОСОБА_1 .

Вважає заповіт недійсним, оскільки після неодноразового проведення лікування у психіатричній лікарні батько не розумів своїх дій та не міг керувати ними під час складання заповіту.

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, просив визнати недійсним заповіт, складений від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , посвідчений 16.01.2013 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 324. Вирішити питання судових витрат.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що померлий є його батьком і після смерті ОСОБА_4 він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини та дізнався про наявність заповіту на користь ОСОБА_1 .

Вважає заповіт недійсним, оскільки батько на час його складання перебував не у здоровому глузді і після неодноразового лікування плутав, хто кому з родичів ким доводився та не завжди впізнавав оточуючих.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 16 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16 червня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , посвідчений 16 січня 2013 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Тамілою Павлівною, зареєстрований в реєстрі за №324 (номер в спадковому реєстрі: 54073275).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 152,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10 серпня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції, рішення суду та додаткове рішення ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у призначенні повторної експертизи та задовольнити клопотання про її призначення. Скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення питання якої поставити питання:

- чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 16.01.2013 року на хронічний стійкий психічний розлад, якщо так, то який саме?

- чи усвідомлював ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та чи міг керувати ними під час складання заповіту 16.01.2013 року.

Проведення експертизи прохала доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України (04080, м.Київ, вул. Фрунзе 103).

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 звертала увагу суду на ту обставину, що саме позивачка ОСОБА_2 була ініціатором проведення лікування ОСОБА_4 у КП «Полтавська обласна психіатрична лікарня імені О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» і саме цей заклад проводив посмертну експертизу.

Вважає, що саме ці обставини свідчать про необгрунтованість висновку експертизи та викликають сумніви в його правильності, що є підставою для застосування ч.2 ст. 113 ЦПК України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81-го року помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 липня 2018 року серії НОМЕР_1 і актовим записом №1010 від 13 липня 2018 року (т.1 а.с.7 зворот, а.с.93).

Згідно копії довідки від 13 липня 2018 року причина смерті ОСОБА_4 - атеросклеротична хвороба серця (т.1 а.с.63).

ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_5 ») (т.1 а.с.6-7, 8 і зворот) і ОСОБА_3 (т.1 а.с.180-181, 184).

16 січня 2013 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склав заповіт, відповідно до якого на випадок смерті зробив таке розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде йому належати на день його смерті та все те, на що він за законом мати право, заповів повністю гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.с.92). Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за №324 (т.1 а.с.9-10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

У встановленому законом порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у її прийнятті.

Як вбачається з листа Першої полтавської державної нотаріальної контори від 16.01.2019 року за №68, адресованому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в Першій полтавській державній нотаріальній конторі 12 вересня 2018 року заведено спадкову справу №298/2018 щодо майна померлого ОСОБА_4 , проте у спадковій справі наявні відомості про те, що спадкодавець залишив заповіт, складений не на їх імена (т.2 а.с.185).

При розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням адвоката Полтавцевої А.С., представника позивача ОСОБА_2 , 17 січня 2020 року судом призначено посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої були поставлені питання: чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 16.01.2013 року на хронічний, стійкий психічний розлад, якщо так, то на який саме? Чи усвідомлював ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та чи міг керувати ними під час складання заповіту 16.01.2013 року? (т.2 а.с.24-25)

Відповідно висновку (акту) судово-психіатричного експерта № 176 від 28.04.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 16.01.2013 року страждав на стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції змішаного ґенезу. Під час складання заповіту 16.01.2013 року внаслідок вищезазначеного психічного розладу не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.2 а.с.41-67).

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих саме питань, суд призначає експертизу у справі.

За умовами ч.4 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

За ч.1 ст.105 ЦПК України визначено, що обов`язковим є призначення експертизи за клопотання хоча б однієї з сторін, якщо необхідно встановити психічний стан особи.

Частиною 2 статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30травня 1997 року повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Обставинами, що викликають сумнів в правильності висновку експертів № 176 від 28.04.2020 року, апеляційний суд визнає такі:

По-перше, мотивувальна частина висновку експертів містить оцінку показань свідків, які були допитані судом першої інстанції, що виходить за межі повноважень експертів, оскільки показання свідків є рівноцінними доказами поруч із висновками експертів відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України, яким саме суд має дати оцінку згідно правил ст.89 ЦПК України.

По-друге, у мотивувальній частині висновку експертів встановлено, що за станом на 16 січня 2013 року ОСОБА_4 виявляв психічні розлади, що становлять критерії діагностики судинної деменції комбінованого ґенезу, але такий діагноз відсутній у Міжнародній статистичній класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я Десятого перегляду, який рекомендований наказом МОЗ України № 503 від 29 серпня 2008 року.

По-третє, мотиви експертів сформульовані в одному абзаці і зводяться до того, що вчинення правочину вимагає від особи більшого рівня уваги і пам`яті, адекватності мотивації юридично значимої дії, стійкості до зовнішнього впливу на вибір рішення, здатності всебічно оцінювати сукупність наслідків правочину, а тому людина, яка страждає на судинну деменцію, не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними під час здійснення правочину.

При цьому, експерти стверджують про «наукові дані і експертну практику», але у висновку відсутня інформація про такі «дані» і «практику».

Висновок експертів у такому виді розуміється таким чином, що людина, яка страждає на судинну деменцію, не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними виключно у випадках вчинення нею правочинів, в усіх інших діях та вчинках така особа є адекватною.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про необхідність призначення у справі повторної посмертної судової психіатричної експертизи.

За умовами п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Керуючись ст.103, ст.104, ст.113, ст.252, ст.367, ст.381 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Призначити по справі повторну посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

- чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 16.01.2013 року на хронічний стійкий психічний розлад, якщо так, то який саме?

- чи усвідомлював ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та міг керувати ними під час складання заповіту 16.01.2013 року.

Проведення експертизи доручити експертам Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (04080, м.Київ, вул. Кирилівська (Фрунзе),103), попередивши їх про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , (зареєстрована АДРЕСА_3 ), тел. НОМЕР_2 .

Для дослідження експертам направити матеріали цивільної справи № 554/7289/19 з додатково витребуваними матеріалами.

Провадження в справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов