Справа № 308/7855/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зобов`язання вчинити дії.

Згідно ухвали про відкриття провадження у даній справі постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У подальшому підготовче засідання у справі неодноразово відкладалося.

Зокрема, підготовче засідання у даній справі було призначено на 10 год. 00 хв. 09.04.2020 року. Однак в підготовче засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце підготовчого засідання у справі були повідомлені вчасно та належним чином. Від представника позивача за первісним позовом до суду 09.04.2020 р. надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному та обмеженнями пов`язаними з COVID-19 (Т. 1 а. с. 213). Від позивача за зустрічним позовом 31.03.2020 р. також надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи у зв"язку з обмеженнями пов"язаними з COVID-19 (Т.1 а.с. 211).

У зв"язку з неявкою в підготовче засідання сторін підготовче засідання у справі було відкладено на 15 год. 00 хв 17.06.2020 року, про що сторони були вчасно та належним чином повідомлені.

Однак, 17.06.2020 року в підготовче засідання сторони повторно не з"явилися. Від позивача за зустрічним позовом до суду 15.06.2020 р. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи у зв"язку з карантинними обмеженнями (Т.2 а. с. 70). Причини неявки в підготовче засідання позивача за первісним позовом та її представника суду не відомі.

У зв"язку з неявкою в підготовче засідання позивача за первісним позовом та її представника, а також враховуючи клопотання позивача за зустрічним позовом про відкладення підготовчого засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 15 год. 30 хв. 07.09.2020 року.

В той же час суд констатує, що у судове засідання з розгляду заяви позивача за первісним позовом про відвід головуючого у справі, що відбулося 13.05.2020 року під головуванням судді Бенци К.К., і представник позивача за первісним позовом, і позивач за зустрічним позовом з"явилися, про, що свідчить протокол судового засідання та ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2020 р. (т.2 а.с. 17-20).

07.09.2020 року сторони в підготовче засідання в черговий раз не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача за зустрічним позовом адвокат Немеш І.В. 07.09.2020 р. подав до суду заяву у якій просив допустити його до участі у справі, надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи та перенести судове засідання у справі на інший термін. (Т.2 а. с. 81). Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 03.09.2020 р. також подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду справи, посилаючись на термінове відрядження його представника адвоката Фозекоша О.А., продовження карантину та його хворобу, яка відносить його до категорії особливо вразливих в умовах пандемії (т.2 а.с. 77).

У зв"язку з наведеним підготовче засідання у справі було відкладено на 13 год. 30 хв. 06.11.2020 року.

Однак, 06.11.2020 року в підготовче засідання сторони повторно не з"явилися, будучи вчасно та належним чином повідомленими про час та місце проведення підготовчого засідання у справі. До суду 04.11.2020 р. надійшла заява представника позивача за первісним позовом про відкладення судового розгляду справи у зв"язку з неможливістю його явки до суду у зв"язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, та виїздом ОСОБА_1 за кордон, без якої просить судове засідання не проводити (т.3 а.с. 1).

Від позивача за зустрічним позовом 06.11.2020 р. до суду також надійшла клопотання про відкладення судового розгляду справи з причин, які зазначилася ним для відкладення підготовчого засідання призначеного на 07.09.2020 року, а саме: термінове відрядження його представника адвоката Фозекоша О.А., продовження карантину та його хворобу, яка відносить його до категорії особливо вразливих в умовах пандемії (т.3 а.с. 2).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль, ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Інших умов, у тому числі й існування поважних причин неявки, процесуальний закон не передбачає, а тому право суду залишити позов без розгляду від цієї обставини не залежить.

Таким чином, саме факт неявки позивача в судове засідання вдруге, тобто повторно, за наявності вищевикладених умов у їх сукупності є підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави..

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України установлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається..

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку учасників справи, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов"язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, а також нести відповідальність за зловживання правом. У прямі обовязки учасників справи, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі. Проте, суд вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Зазначене узгоджується із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У той же час, неодноразові неявки позивача, які є безумовним проявленням неповаги до суду, позбавляють суд можливості своєчасно розглянути справу, що призводить до порушення прав учасників процесу та норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, що знайшло своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 р., що був надісланий на адресу голів Апеляційного суду АРК, апеляційних судів областей, м. Києва і Севастополя.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі (№6-24063 ск 15), згідно якої, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов висновку про те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату судового засідання, повторно не з`явилась до суду. При цьому ВССУ вказав на те, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивачка, при цьому, і не зявляється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Зазначена норма дисциплінує заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися відвикористання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 р. № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Від позивача за первісним позовом заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Не надходило такої заяви і від позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

За наведених вище обставин суд уважає, що наявні усі визначені законом підстави для залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зобов`язання вчинити дії, що відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 200, 223, 257, 352-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні горищем та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: О.А. Придачук