КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-вк/824/149/2020
справа №824/141/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

судді Таргоній Д.О.

за участю секретаря Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника «I- COAL Sp z o.o.» - Фуголя Євгена Івановича про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року «I- COAL Sp z o.o.» звернулись до суду із заявою про визнання надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про стягнення коштів.

В обґрунтуванні поданої заяви «I- COAL Sp z o.o.» зазначає, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року в складі одноособового арбітра Селівона Миколи Федосовича, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) на користь «I-Coal Sp z о.о. (Mickiewicza 21, 40-085 Katowice, Poland) 573 082,95 доларів США заборгованості за поставлений товар, 29 327,08 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 23 621,84 доларів США - 3% річних та 17 181,44 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 643 213 (шістсот сорок три тисячі двісті тринадцять) доларів США та 31 цент.

На час звернення до суду із даною заявою рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Українивід 07 серпня 2020 року у справі №6/2020 боржником в добровільному порядку не виконано.

Враховуючи право надане статтями 474-482 ЦПК України, «I- COAL Sp z o.o.» просить суд визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі №6/2020 за позовом «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про стягнення коштів.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року по справі №6/2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» (Україна, 63524, Харківська обл., Чугуївський район, смт.Есхар, вулиця 152 Стрілецької дивізії, 16; ідентифікаційний код 34181461) на користь I-Coal Sp z о.о. (Mickiewicza 21, 40-085 Katowice, Poland) 573 082,95 доларів США заборгованості за поставлений товар, 29 327,08 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 23 621,84 доларів США - 3% річних та 17 181,44 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 643 213 (шістсот сорок три тисячі двісті тринадцять) доларів США та 31 цент.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року відкрито провадження за заявою представника «I- COAL Sp z o.o.» - Фуголя Євгена Івановича про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про стягнення коштівта запропоновано боржнику протягом одного місяця подати можливі заперечення щодо цієї заяви.

У визначений в ухвалі від 27 серпня 2020 року строк на адресу суду заперечень на заяву від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року дану справу призначено до розгляду.

15 жовтня 2020 року представником боржника ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) до канцелярії Київського апеляційного суду подано заяву про відвід судді Таргоній Д.О. з підстав порушення процедури підготовки даної справи до судового розгляду.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду Таргоній Д.О. у задоволенні заяви ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про відвід судді Таргоній Д.О. відмовлено.

У відповідності до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 цього ж Закону.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Крім того, визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі -Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, та членом якої є Грузія.

Нью-Йоркська конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Стаття 4 Конвенції містить вказівку про те, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Нікітюк Є.О. підтримав доводи заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду, просив її задовольнити.

Представник боржника - адвокат Джим О.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, однак просила суд розглянути та задовольнити подану раніше через канцелярію Київського апеляційного суду заяву про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі №6/2020 посилаючись на обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, в обґрунтування заяви представник боржника зазначила, що ТОВ «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» є приватною юридичною особою, здійснює господарську діяльність з березня 2006 року, та є підприємством паливно-енергетичного комплексу. 20 квітня 2012 р. між Товариством та Міністерством енергетики та вугільної промисловості було укладено концесійний договір на право управління цілісним майновим комплексом ДП «ТЕЦ-2 ЕСХАР», з терміном дії 49 років. Таким чином, ТОВ «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» управляє концесійним майновим комплексом, що розташований в смт. Есхар Чугуївського району Харківської області з метою задоволення громадських потреб у сфері виробництва електричної та теплової енергії. Наразі підприємство перебуває у збитковому фінансовому стані. На рахунках підприємства відсутні обігові кошти, що пов`язано з тимчасовим припиненням роботи турбін ТЕЦ в зв`язку з поломкою і припинення виробництва електроенергії. У Відповідача існує заборгованість перед бюджетом, яка станом на 01.10.2020р. становить 27 751 640.78 грн. З огляду на вказане, боржник не має фінансової можливості зараз повністю виконати рішення суду одним платежем, а надання дозволу на виконання рішення суду призведе до арешту рахунків підприємства і до його повної зупинки під час опалювального сезону, неможливості виконання функцій, покладених на підприємство, як на стратегічний енергетичний комплекс Державного значення у Харківській області, що управляє концесійним майном.

Представник заявника «I- COAL Sp z o.o.» заперечував проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення з огляду на відсутність у Київського апеляційного суду повноважень на вирішення вказаного витання.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши заяву про надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2017 року між «I- COAL Sp z o.o.» та Товариством з обмеженою відповідальністю ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) було укладено Контракт №2-ІС/DS (із додатками) про продаж та поставку товару (вугілля).

На виконання умов контракту та додатку № 10 від 26 квітня 2019 року до нього «I- COAL Sp z o.o.» були здійснені поставки товару ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» в період з 10 травня по 24 травня 2019 року в кількості 10 026, 350 метричних тонн. Загальна вартість поставленого товару, згідно виставлених рахунків, склала 1 173 082, 95 доларів США.

Не дивлячись на неодноразові претензії позивача щодо погашення заборгованості, відповідачем не було виконано дій по сплаті заборгованості, що стало підставою для звернення до МКАС при ТПП України із позовом.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року в складі одноособового арбітра Селівона Миколи Федосовича, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) на користь «I-Coal Sp z о.о. (Mickiewicza 21, 40-085 Katowice, Poland) 573 082,95 доларів США заборгованості за поставлений товар, 29 327,08 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 23 621,84 доларів США - 3% річних та 17 181,44 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 643 213 (шістсот сорок три тисячі двісті тринадцять) доларів США та 31 цент.

Представник боржника ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» в судовому засіданні не заперечував факт ознайомлення зі змістом рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року, заявником дотримано визначений в ст. 475 ЦПК України трирічний строк на подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення.

З матеріалів справи також вбачається, що до заяви стягувачем долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 4 Конвенції, що узгоджуються з положеннями ст. 476 ЦПК України та ст. 36 закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а саме: нотаріально завірена копія арбітражного рішення від 07 серпня 2020 року.

До заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу також долучено офіційний переклад контраткту №2-ІС/DS від 25.07.2017 р. на російську мову.

З викладеного вбачається, що при зверненні до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 рокудотримано вимоги процесуального закону України щодо строків звернення із заявою та вимог Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року і ЦПК України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з такою заявою.

Перелік підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено в ст. 478 ЦПК України.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Згідно статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: а) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або б) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або в) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або г) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або д) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався.

У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: а) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або б) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Стаття 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» також передбачає, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або - рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або - склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або - рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: - об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або - визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Так, статтею 478 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки,' - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; д) або рішенця ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Враховуючи, що на час звернення до суду представника «I- COAL Sp z o.o.» із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня2020року, було остаточним для сторін та підлягало негайному виконанню, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 479 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Щодо заяви представника ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про відстрочку виконання рішення МКАС про ТПП України від 07 серпня 2020 року, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на таке.

Процедура визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу регламентована главою 3 розділу IХ ЦПК України.

Зокрема, питання надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, врегульовано положеннями зазначеної глави із особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.

Згідно із ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та завданих збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

За загальним правилом, арбітражне рішення, незалежно від того, у якій країні воно було винесене, підлягає добровільному виконанню сторонами. Однак, якщо рішення МКАС добровільно не виконано, стороні, на користь якої постановлено рішення, необхідно пройтиособливу процедуру визнання та отримання дозволу на його виконання.

Визнання рішення міжнародного арбітражу є необхідною передумовою його примусового виконання, яке можливе лише внаслідок відповідного розпорядження компетентного суду тієї держави, де запитується визнання й виконання цих рішень.

Таким чином, Київський апеляційний суд у даній справі виступає своєрідним «верифікатором» та підтверджує, що рішення міжнародного комерційного арбітражу є дійсним, відповідає вимогам міжнародних договорів, чинного законодавства та може бути виконане резидентом України

В той же час, вирішення питання відстрочки та розстрочки виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу не входить до повноважень суду, визначених главою 3 розділу IХ ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача, чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб виконання судового рішення.

З огляду на вказане, нормами цивільного законодавства передбачена можливість вирішення питання відстрочки чи розстрочки виконання рішення тим судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

В даному випадку, спір між сторонами - компанією «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) та ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) розглянуто Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України. Київський апеляційний суд за заявою стягувача перевіряє наявність підстав для визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України, а вирішення питання відстрочки виконання судового рішення не входить до його повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 477 -482ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника «I- COAL Sp z o.o.» - Фуголя Євгена Івановича про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про стягнення коштів задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I- COAL Sp z o.o.» (Польща) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (Україна) про стягнення коштів.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року по справі №6/2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» (Україна, 63524, Харківська обл., Чугуївський район, смт.Есхар, вулиця 152 Стрілецької дивізії, 16; ідентифікаційний код 34181461) на користь I-Coal Sp z о.о. (Mickiewicza 21, 40-085 Katowice, Poland) 573 082,95 доларів США заборгованості за поставлений товар, 29 327,08 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 23 621,84 доларів США - 3% річних та 17 181,44 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 643 213 (шістсот сорок три тисячі двісті тринадцять) доларів США та 31 цент.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» (Україна, 63524, Харківська обл., Чугуївський район, смт.Есхар, вулиця 152 Стрілецької дивізії, 16; ідентифікаційний код 34181461) на користь «I-Coal Sp z о.о.» (Mickiewicza 21, 40-085 Katowice, Poland) 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна гривня) судового збору.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» про відстрочення виконання рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2020 року.

Суддя Д.О. Таргоній