КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 366/842/18 Головуючий у І-й інстанції - Тетервак Н.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Орлової Ольги Володимирівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позову зазначав, що 10 травня 2008 року ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у родині ОСОБА_1 народилася дочка, ОСОБА_4 , в актовому записі про народження якої позивач ОСОБА_1 вказаний батьком. 19 серпня 2011 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано.

При цьому вказував, що проте, що це не його дитина, він не знав, а все виявилося значно пізніше, коли стосунки між ним та відповідачкою зіпсувалися (вже після народження та реєстрації дитини). Відповідачка повідомила йому, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 , але, користуючись юридичним статусом, відповідачка намагається стягнути з нього аліменти.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов шляхом виключення відомостей про нього, як про батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 15 липня 2020 року у задоволені позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Орлова О.В., діюча в інтересах позивача ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити, виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з активного запису №3 від 02 вересня 2008 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області про народження дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Правом подачі відзиву відповідачка не скористалась.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник підтримали подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідачка та її представник проти апеляційної скарги заперечили, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 1, 4 ЦПК України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (стаття 1).

Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Так, порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Оспорити батьківство маює право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Відповідно до вимог ч.5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 травня 2008 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4 . Її батьком є: ОСОБА_1 ; мати - ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

Судом також встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 19 серпня 2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував, що на момент оформлення свідоцтва про народження дитини, йому не було відомо про те, що ОСОБА_4 не є його рідною донькою. Оскільки дитина була народжена у шлюбі, то в свідоцтві про народження він був записаний батьком ОСОБА_4 . Про те, що остання не являється його рідною донькою, йому стало відомо лише згодом, зі слів відповідачки.

З Висновку судово-генетичної експерта №103-161-2019 від 10.10.2019 року, яка проводилася за клопотанням позивача ОСОБА_1 , слідує, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , народженої ОСОБА_2 , - виключається.(а.с.121-123).

Отже, вказаний експертний висновок у відповідності до положень ЦПК України є належними і допустимим доказом, експертиза проводилася відповідно до обраних експертом методик, з дотримання інструкції про порядок проведення та оформлення експертних досліджень, будь-яких спростувань цього висновку, або інших висновків експертів, сторонами не було надано.

Крім того, як слідує з пояснень відповідачки, остання у поданому відзиві на позовну заяву та в поясненнях, наданих як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, визнавала ту обставину, що позивач не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , яка була народжена під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

При цьому відповідачка, заперечувала проти того, що позивачу не було відомо, про те, що вона була вагітна не від нього, і як на належний доказ посилалась на показання свідка - її сестри ОСОБА_8 , та матері позивача. Однак, суд першої інстанції, такі покази в результатах розгляду справи правильно оцінив критично, як близької особи відповідачки, заінтересованої в результатах розгляду справи.

Щодо виклику матері позивача в судове засідання для надання пояснень з цього приводу, відповідачка відповідного клопотання не заявляла ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Показання інших свідків, допитаних в суді першої інстанції, як на стороні позивача так і на стороні відповідачки не є належними доказами, оскільки вказані свідки не володіють повною інформацією щодо того, в який саме момент вперше позивач дізнався, що ОСОБА_2 вагітна від іншої особи, а не від ОСОБА_1 , в зв`язку з чим вказані покази не можуть бути прийняті до уваги.

В суді апеляційної інстанції відповідачка пояснила, що не має інших доказів на підтвердження того, що при реєстрації народження дитини позивачу було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріали справи не містять належних та переконливих доказів про те, що позивач достовірно був обізнаним при реєстрації народження дитини ОСОБА_4 , що він не являється біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з доводів апеляційної скарги, вказані обставини стали відомі позивачу лише після проведення генетичної експертизи 10 жовтня 2019 року на виконання ухвали суду в даній справі. Вказані доводи позивача матеріалами справи не спростовані.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367, 374,376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Орлової Ольги Володимирівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яки позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з актового запису №3 від 02 вересня 2008 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст постанови виготовлений 03 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді: