печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Печерський районний суд міста Києва

суддя: Матійчук Г.О.,

секретар судового засідання: Хабеця О.О.,

справа №757/24442/20-ц

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»

заінтересована особа/боржник: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що 29.11.2010 року Печерським районним судом м.Києва прийнято рішення у справі №2-5580/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

16.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №997/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до ТОВ «Глобал Спліт».

Отже, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні на ТОВ «Глобал Спліт».

10.04.2019 року Печерським районним судом м.Києва постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження за заявою ТОВ «Глобал Спліт» у справі №757/3790/19-ц позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «Глобал Спліт», як стягувач по даній справ має право подати виконавчі листи для примусового виконання.

При перевірці документів кредитної справи ТОВ «Глобал Спліт» було виявлено відсутність виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

29.05.2020 року Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) було повідомлено, що виконавче провадження по стягненню боргу з ОСОБА_1 за виконавчим листом було завершено, та виконавчий документ направлено стягувану.

Зважаючи на викладене, є всі підстави вважати, що виконавчий лист, виданий на виконанні рішення Печерського районного суду м.Києва від 29.11.2010 року втрачено.

Таким чином, заявник повідомляє, що на теперішній час оригінал виконавчого листа по справі №2-5580/10, виданий на виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 29.11.2010 року не може бути повторно пред`явлений для виконання, оскільки він втрачений.

Таким чином, враховуючи наявність факту втрати оригіналу виконавчого листа по справі №2-5580/10, а також пропущенням з поважних причин заявником строку пред`явлення даного виконавчого листа до виконання, строк його пред`явлення необхідно поновити для звернення в подальшому повторно до виконавчої служби.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Неявка сторін не є перешкодою для вирішення даної заяви.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що у задоволені заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2010 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 0 від 02.07.2008 року в розмірі 314 104,85 грн, заборгованість за кредитним договором № 0 від 02.07.2008 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 22 257,71 грн та судові витрати.

23.07.2012 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва замінено сторону у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-5580/10 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме на стягувача ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 105-106).

16.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитними договорами № 0 від 02.07.2008 року та № 0 від 02.07.2008 року з усіма змінами та доповненнями до них (а.с. 186 - 189).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2019 року замінено сторону стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Глобал Спліт» у справі № 2-5580/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором (а.с. 207-208).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В обґрунтування заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник додає копію відповіді Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва від 29.07.2019 року №24460989/7, з якої вбачається, що виконавчою службою вчинялись дії щодо виконання рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №2-5580/10.

27.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю майна боржника.

Станом на 21.01.2019 року виконавчі провадження знищенні в зв`язку з закінченням строку зберігання, оскільки термін зберігання проваджень становить 3 роки.

Отже вбачається, що з 2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачу і більше до виконання не пред`являвся.

Заявником не наведено обґрунтованих підстав для поновлення цього строку, та не надано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

Як передбачено ч.1 ст.6 та ст.13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується, як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Отже у разі прийняття судом тверджень заявника, як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст.433 ЦПК України та фактично порушить право відповідача на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст.6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

Верховний Суд розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15 листопада 2018 року по справі №474/783/17, звернув увагу на положення ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржених ухвал про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав для задоволення заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вимоги ТОВ «Глобал Спліт» про видачу дублікату виконавчого листа, також не підлягають задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається, що виконавчий документ втрачено.

За правилами ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в ред. чинній станом на день ухвалення рішення) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив три роки.

Аналогічні строки передбачені й Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Рішення у справі ухвалено у 2010 році, а із заявою про видачу дублікату виконавчого документа заявник звернувся у 2020 році, тобто з порушенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому у справі декілька разів постановлювались ухвали про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 105-106, 206-207), а також неодноразово вирішувались питання видачі дублікатів виконавчого листа у вказаній справі.

В такому разі, оскільки законодавцем визначені чіткі строки звернення заінтересованої особи щодо видачі дублікату виконавчого листа, а саме - «до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання», суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім того, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в за результатами розгляду позову ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором рішення ухвалено 30.08.2010 року, а не як зазначає заявник 29.11.2010 року.

Керуючись ст.ст. 433, 259, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» у задоволені заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 15 днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва з дня отримання її копії.

Суддя Г.О.Матійчук