СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 946/6891/20
Провадження № 2-н/946/441/20
ТзОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» звернулося до суду із вказаною заявою.
Заявник зазначає, що відповідно до ліцензії серії АЕ № 299034 від. 12.06.2015 року виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (скорочено ТзОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ») з 01.07.2015 року є постачальником природного газу за регульованим тарифом для населення, підприємств, установ та організацій на території м. Одеси та Одеської області.
Відповідно до листа Національнім комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) постачальникам природного газу за регульованим тарифом № 5864/16/61-15 від 19.06.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз», з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», з іншої сторони, 01.07.2015р. було укладено Договір доручення щодо збору грошових коштів, за яким ТзОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» здійснює збір грошових коштів зі споживачів природного газу - боржників ПАТ «Одесагаз».
У відповідності до п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015р. затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила), якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 Розділу III вказаних Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, тобто не потребує укладення з підписом сторін на паперових носіях.
Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» та п.22 розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи.
Відповідно до абз. 3 п.4 Розділу III Правил постачання природного газу у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Відповідно до п.1.3. Договору він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за встановленою формою та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, факт споживання природного газу відповідно до вимог правил.
Оскільки, ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 , та безперебійно споживає природний газ, то вважається, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) приєдналась до умов Договору.
Для проведення розрахунків ТзОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Однак боржник не сплачував послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим, за період споживання з 11.01.2020 року по 11.10.2020 року, утворилась заборгованість за спожитий природний газ, яка складає 3191,54 грн., інфляційні збитки у розмірі 130,46 грн. та 3% річних у розмірі 99,00 грн.
Згідно вимог статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.
Статтею ч.2 ст. 625 ЦК України, визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.141, 160-164, 165, 168 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 612, 615, 625 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 «Про затвердження Правил постачання природного газу», Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015, -
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Копію судового наказу надіслати боржникові разом з копією заяви про видачу судового наказу та доданими до неї документами.

Суддя: /підпис/ З оригіналом згідно: Суддя: Н.В.Баннікова
Згідно до ч.ч.1,2 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України )- боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно до ч.3 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) - у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 172 ЦПК України - у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ виданий стягувачу _______________________ 202__ року
Судовий наказ набрав чинності _______________________ 202__ року
Термін пред`явлення наказу до виконання три роки з наступного дня після набрання наказу чинності до ___________________202__ року.
Суддя: