справа № 755/5705/15-ц
головуючий у суді І інстанції Катющенко В.П.
провадження № 22-ц/824/1467/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Мостової Г.І.,

суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» Кондрашина Ігоря Вадимовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року

за заявою Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про видачу дубліката виконавчого листа

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» про видачу виконавчого документа на виконання

рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (надалі по тексту - районний відділ ДВС) звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, у якій просив видати дублікат виконавчого листа № 755/5705/15-ц, виданий 03 червня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованості у сумі 108 586 грн 92 коп.

Заява мотивована тим, що в ході перевірки архівних виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження № 50878494 до архіву не передавалось - оригінал виконавчого листа № 755/5705/15-ц, виданий 03 червня 2015 року - відсутній. Перевіркою встановлено, що оригінал виконавчого листа втрачено при передачі виконавчих проваджень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви районного відділу ДВС про видачу дубліката виконавчого листа.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що відсутні підстави вважати виконавчий лист № 755/5705/15-ц втраченим, в матеріалах справи наявний сам виконавчий лист № 755/5705/15-ц, у зв`язку з чим заява районного відділу ДВС про видачу дубліката виконавчого листа задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Кредит Європа Банк» Кондрашин І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову - про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Апеляційна скарга мотивована таким.

В оскаржуваній ухвалі, стверджується, що в матеріалах справи наявний сам виконавчий лист № 755/5705/15?ц та про відсутність відомостей про направлення оригіналу виконавчого листа на виконання у відповідний відділ.

Під час відвідування архіву Дніпровського районного суду міста Києва представником стягувача, у матеріалах справи оригінал виконавчого листа не виявлений, замість оригіналу у матеріалах справи знаходиться проект виконавчого листа, не підписаний суддею та не скріплений відбитком печатки суду.

Незаконність і необґрунтованість ухвали, що оскаржується, обумовлена неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи й неправильністю їх установлення, неправильного дослідження та оцінки доказів та встановлених судом обставин, на підставі яких суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про нібито знаходження втраченого виконавчого документа у матеріалах справи, що не відповідає дійсності, тому таке судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Боржник, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Районний відділ ДВС повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, представника в судове засідання не направив.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги частин 9, 11 статті 128, частини 5 статті 130, статті 131, частини 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року у справі за позовом ПАТ «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту, задоволено позов ПАТ «Кредит Європа Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість у розмірі 106 874 грн 58 коп. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді, у розмірі 1 468 грн 74 коп. (а.с. 3-5).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року заяву ПАТ «Кредит Європа Банк» про видачу виконавчого документа було задоволено.

На виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року у справі за позовом ПАТ «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту, видано виконавчий лист, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість у розмірі 106 874 грн 58 коп. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді, у розмірі 1 468 грн 74 коп. (а.с. 34). Згідно з супровідного листа вказана ухвала суду була направлена боржнику ОСОБА_1 (а.с. 35).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви районного відділу ДВС про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки в матеріалах справи наявний сам виконавчий лист № 755/5705/15-ц.

Колегією апеляційного суду достовірно встановлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал виконавчого листа № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість у розмірі 106 874 грн 58 коп. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді, у розмірі 1 468 грн 74 коп.

За заявою ПАТ «Кредит Європа Банк» про видачу виконавчого документа, виконавчий лист № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року не видавався, будь-які розписки про його отримання за заявою стягувача або докази про направлення оригіналу виконавчого листа стягувачу або на виконання у відповідний відділ ДВС, - в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не підтверджуються матеріалами справи, з ухваленням нового судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15 червня 2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року, проводилися виконавчі дії (а.с. 74);

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 29 вересня 2015 року було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року (а.с. 75).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №50878497, наданого на виконання протокольної ухвали апеляційного суду:

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року, проводилися виконавчі дії;

відповідно довідки районного відділу ДВС про втрату виконавчого документу від 01 листопада 2017 року, перевіркою було встановлено, що оригінал виконавчого листа № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року, втрачено при пересилці виконавчих проваджень. При цьому, в ході перевірки архівних виконавчих проваджень встановлено, що вказане виконавче провадження до архіву не передавалося, оригінал виконавчого листа відсутній, на сьогодні державний виконавець Огіян І.В. не працює у відділі в зв`язку з його звільненням;

відповідно до Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25 квітня 2019 року старшого державного виконавця районного відділу ДВС Пацуріною О.В., керуючись пунктом 6 частини 4 статтею 4Закону України «Про виконавче провадження» повертається виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки не подано оригіналу виконавчого документу.

Проаналізувавши матеріали виконавчого провадження, колегія апеляційного суду, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, де вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11?рп/2012).

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду враховує, що стягувач має «оправдані очікування» на право на судовий захист і доступ до правосуддя, що відповідно до статей 3, 8, 9, 21 і 55 Конституції України відноситься до невідчужуваних прав і свобод людини й одночасно виступає гарантією захисту всіх інших прав і свобод, що визнаються та гарантуються згідно із загальноприйнятими принципами і нормами міжнародного права.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про третейські суди» N 1701-IV від 11 травня 2004 року рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Докази звернення боржника з заявою про скасування рішення третейського суду протягом трьох місяців з дня ухвалення рішення третейським судом, відповідно до частин 1,2 статті 389-1 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення рішення третейського суду (далі - ЦПК України 2004 року) відсутні.

Отже, рішення третейського суду набрало чинності з дня вказаної в рішенні - 27 лютого 2015 року.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлені у статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на час ухвалення рішення суду).

02 червня 2016 року прийнятий Закон України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII.

Відповідно до пункту 5 розділу XIII «Прикінцевих та Перехідних положень» цього закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Зі змісту частин 1, 2 статті 12 вказаного закону вбачається, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.

Отже, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 755/5705/15-ц від 03 червня 2015 року закінчився у строк встановлений законом - 27 лютого 2018 року.

Районний відділ ДВС звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 755/5705/15-ц, в межах трирічного строку - у січні 2018 року.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Із приведених конституційних положень у взаємозв`язку зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що правосуддя як таке повинно забезпечувати ефективне поновлення в правах і відповідати вимогам справедливості.

Отже, встановивши, що виконавчий лист втрачений, заява про видачу дубліката виконавчого листа подана у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку, підстави для відмови у задоволенні цієї заяви відсутні, колегія апеляційного суду, вважає, що заява підлягає задоволенню.

При таких обставинах ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, про задоволення заяви.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» Кондрашина Ігора Вадимовича задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Заяву Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про видачу дублікату задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 755/5705/15-ц, виданого 03 червня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» заборгованості у сумі 108 586 грн 92 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 05 листопада 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар