ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/8/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/1495/16-ц Категорія: 331060000 Гончаренко Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Бондаренка С.І., Храпка В.Д.,
за участю секретаряЛюбченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2016 року (повний текст рішення складено 18 листопада 2016 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідною бабою заявника.

Для підтвердження дати та місця народження його баби ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бахчисарай, Кримської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки він звертався с запитом до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. У відповідь надано довідку про народження, видану Бахчисарайським районним відділом ЗАЦС Російської Федерації. Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, а змістом п. 2 ст. 9 цього закону визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Вищевказане дає підстави стверджувати, що довідка про народження його баби, яка видана йому є недійсною в силу вказаного закону.

Пунктом 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи викладене, заявник не мав можливості отримати документи на підтвердження родинних відносин та факту народження його баби.

Посилаючись на такі доводи, заявник просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт родинних відносин, а саме, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною бабою ОСОБА_1 ; встановити факт, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бахчисарай Кримської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки до 24.08.1991, тобто на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2016 року заяву задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бахчисарай Кримської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бахчисарай Кримської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки є рідною бабою громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлено факт народження до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», а саме у місті Бахчисарай Кримської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки.

Рішення мотивовано тим, що заявник надав суду достатньо доказів на підтвердження того факту, що на законних підставах перебуває на території України. Для оформлення громадянства України йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним та його бабою.

Рішення оскаржено в апеляційному порядку Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області як незаконне, прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що звернення з вимогою про встановлення факту родинних відносин обумовлене необхідністю звернення до органів міграційної служби для проходження процедур набуття або підтвердження належності до громадянства України.

Єдиним доказом, на підставі якого суд дійшов висновку про народження ОСОБА_4 у м. Бахчисарай, була довідка, видана «Бахчисарайським відділом запису актів цивільного стану від 03.08.2018 за формою №24, що затверджена постановою Російської Федерації від 31.10.1998 року №1274. Апелянт стверджує, що в силу ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. На підставі вказаного скаржник стверджує, що довідка про народження баби заявника є недійсною, не має доказової сили та не створює правових наслідків.

Крім того, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись за участю заявників і заінтересованих осіб. Однак органи міграційної служби не були залучені до участі у справі.

Посилаючись на незаконність рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про встановлення юридичних фактів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи учасників справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду заяви, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду заяви, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи встановлено такі обставини справи.

З нотаріально завіреного перекладу паспорту заявника, виданого 06.07.2015 Палестинським урядом, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дідом вказаний ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_7 (а.с. 5). Аналогічні відомості вказані і в свідоцтві про народження заявника (а.с. 7), справжність якого засвідчено Департаментом консульської служби МЗС України 09.09.2016.

Матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , що вбачається з нотаріально завіреного перекладу свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно з довідкою про народження № 211 від 03.08.2016 року (за формою №24, затвердженою постановою Уряду Російської Федерації від 31.10.1998 №1274) в Бахчисарайському районному відділі запису цивільного стану наявний відновлений запис акту про народження ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Бахчисарай №12 від 21.06.1989 року (а.с.6, 8, нотаріально завірений переклад на українську мову а.с. 9)

До правовідносин в даному випадку застосовуються такі норми закону.

Відповідно до положень ст.ст. 234, 235 ЦПК України ( тут і далі - в редакції, чинній на момент розгляду справи) справа про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається в порядку окремого провадження за участі заявника і заінтересованих осіб.

У відповідності до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З цього приводу колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Бахчисарай є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки цей факт не стосується особистих прав заявника.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Як вбачається із самої заяви про встановлення вказаних вище фактів, що мають юридичне значення, встановлення таких фактів необхідно заявникові для набуття ним статусу громадянина України відповідно до положень ст. ст. 3, 8 Закону України «Про громадянство України».

Однак судом не було залучено до участі у справі орган, який вирішує питання щодо надання громадянства України.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що відповідно до ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Отже довідка про народження баби заявника не має доказової сили, не створює правових наслідків і не може бути покладена в основу рішення.

На підставі приведених вище доводів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у зв`язку з порушенням районним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги скаржник сплатив судовий збір у розмірі 413 грн 40 коп. (а.с. 80).

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове рішення і в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовляє, тому з нього на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір у розмірі 413 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області задовольнити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області 413 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2020 року.

Судді