РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій, з урахуванням остаточних позовних вимог, просить визначити, що розміри часток у праві спільної сумісної власності співвласників земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0595 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:022:0530, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №391899 є наступними, а саме для ОСОБА_4 - 35/100 частки, для ОСОБА_1 - 20/100 частки, для ОСОБА_2 - 28/100 частки, для ОСОБА_3 - 17/100 частки, та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 на 35/100 частки земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0595 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:022:0530, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №391899.

Позовну заяву мотивує тим, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0595 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:022:0530, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №391899 належить на праві спільної сумісної власності йому, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

За життя ОСОБА_4 розпорядилася частиною свого майна на випадок смерті, залишив йому 35/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , про що склала заповіт. Він прийняв спадщину, зокрема і отримав 15 листопад 2017 року свідоцтво про право нас спадщину за заповітом на 35/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , який розташований на вищевказаній земельній ділянці. І, як наслідок, він успадкував частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за законом.

Однак, оформити своє право в порядку спадкування на належну померлій ОСОБА_4 частку земельної ділянки він не може, оскільки від Першої Рівненської державної нотаріальної контори отримав роз`яснення №1499/02-14 від 18 грудня 2017 року про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину на частку вказаної земельної ділянки, так як за відсутності домовленості між співвласниками щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, у випадку смерті одного із співвласників, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки з такої земельної ділянки.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка за життя спадкодавці перебувала у спільній сумісній власності спадкодавці та сторін по справі, а після прийняття позивачем спадщини право спільної сумісної власності на земельну ділянку припинилося, а виникло право спільної часткової власності, враховуючи частки у праві власності на будинок просить визначити розмір часток у праві спільної власності на земельну ділянку та визнати за ним право власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування після ОСОБА_4 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. 09 листопада 2020 року представник позивача ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 06 жовтня 2020 року подала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги та заяву про збільшення позовних вимог визнала повністю, не заперечувала проти задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно Свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам, виданого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 24 листопада 1998 року та зареєстрованого за реєстровим №85-274-23834 ОСОБА_1 належало на праві приватної власності 55/100 частин будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно договору від 08 грудня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу Матвейчук М.О. 08 грудня 1998 року за р. №6338, зареєстрованого в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації в книзі №85-274-23834 за реєстровим №4507, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_7 прийняла в дар 28/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 прийняв в дар 17/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 24 листопада 1998 року та зареєстрованого за реєстровим №85-274-23834.

З договору дарування жилого будинку від 21 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 21 серпня 2000 року за р. №3267, зареєстрованого в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації в книзі №85-274 за реєстровим №23834, слідує, що ОСОБА_1 з належних йому на праві приватної власності 55/100 частин подарував, а ОСОБА_4 прийняла в дар 35/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №391899 та доданого до нього списку співвласників серії АА №253141 слідує, що на підставі рішення Рівненської міської ради від 03 травня 2012 року №1961 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянка площею 0,0595 га, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:022:0530.

02 серпня 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 02 серпня 2014 року, серії НОМЕР_1 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 18 квітня 2017 року, слідує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2017 року слідує, що після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 успадкував 35/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , належного померлій ОСОБА_4 на підстав Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 21 серпня 2000 року за р. №3267, зареєстрованого в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації в книзі №85-274 за реєстровим №23834.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №103904124 від 15 листопада 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на вищевказане майно.

З роз`яснення державного нотаріуса Першої рівненської державної нотаріальної контори від 18 грудня 2017 року №1499/02-14 слідує, що за відсутності домовленості між співвласниками щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, у випадку смерті одного із співвласників, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК).

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Аналізуючи наведені вище норми Закону, суд зауважує, що презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом.

Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

За таких умов, коли частка померлої ОСОБА_4 у праві власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , становила 35/100 часток, а ОСОБА_1 - 20/100 часток, ОСОБА_2 - 28/100 часток, ОСОБА_3 - 17/100 часток, суд відповідно до положення ст. 120 ЗК України може визначити, що на момент смерті ОСОБА_4 її частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку, була пропорційною до частки у праві власності на житловий будинок та складала 35/100 частки, а частка ОСОБА_1 складала 20/100 часток, ОСОБА_2 - 28/100 часток, ОСОБА_3 - 17/100 часток.

Що стосується позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 35/100 часток земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суд доходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11 серпня 1980 року.

Позивач ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_4 звернувся до державного нотаріуса Першої рівненської державної нотаріальної контори, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки площею 0,0595 га, що перебуває у спільній сумісній власності громадян та знаходиться у АДРЕСА_1 , але йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка знаходиться у праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного із співвласників.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, з урахуванням успадкування ним 35/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , належного померлій ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача, про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 35/100 частки на земельну ділянку площею 0,0595 га, що розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:022:0530 такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 355, 368, 369, 370, 372, 1216, 1225, 1226 ЦК України, статтями 87, 89, 120 ЗК України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0595 га, що розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:022:0530: ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35/100 частки; ОСОБА_1 в розмірі 20/100 частки; ОСОБА_2 в розмірі 28/100 частки; ОСОБА_3 в розмірі 17/100 частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 35/100 частки на земельну ділянку площею 0,0595 га, що розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:022:0530.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.

Суддя О.О. Першко