Справа № 419/1072/20
Провадження № 2/419/256/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_4 , яка на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_4 разом з нею за вищевказаною адресою проживали: чоловік - ОСОБА_5 та онук - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 13.11.2001 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 28.09.2001 року №273, зареєстрованого 13.11.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №230.

ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки проживав разом з нею на день смерті, однак спадщину не оформлював.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача - ОСОБА_5 . На день смерті ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_5 разом з ним за вищевказаною адресою проживав онук - ОСОБА_3 .

При зверненні до суду представник позивача посилався на те, що брат позивача (онук померлих) - ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після смерті діда, оскільки на час його смерті постійно проживав разом з ним, не бажає оформлювати спадщину та відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 .

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою спадкування майна померлого ОСОБА_5 , який фактично прийняв спадщину після смерті дружини - ОСОБА_4 , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що онук померлого (її брат) - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем та прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, при цьому у встановлений законом строк позивачем не було прийнято спадщину.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а також просив поновити позивачу строк для пред`явлення позову до суду.

Представник позивача - адвокат Харченко О.М. (а.с.27), який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордеру серії ЛГ №002264 від 10.03.2020 року (а.с.26), у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с.39).

Відповідач - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.32).

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області - Шопін І.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.38).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2003 року (а.с.12).

Факт того, що позивач ОСОБА_2 є рідною онукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 21.04.1983 року (а.с.10) та копією свідоцтва про народження батька позивача - ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 13.03.1957 року (а.с.11).

На момент смерті ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за вищевказаною адресою проживали: чоловік - ОСОБА_5 та онук - ОСОБА_3 , що підтверджується копією інформації за вих. №96, наданої 24.07.2018 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 13.11.2001 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 28.09.2001 року №273, зареєстрованого 13.11.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №230 (а.с.19, 20).

ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки проживав разом з нею на день смерті та вступив у володіння майном, однак спадщину не оформлював.

Факт того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 22.01.1957 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 24.09.2009 року (а.с.15).

Факт того, що позивач ОСОБА_2 є рідною онукою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 21.04.1983 року (а.с.10) та копією свідоцтва про народження батька позивача - ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 13.03.1957 року (а.с.11).

На день смерті ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним за вищевказаною адресою проживав онук - ОСОБА_3 , що підтверджується копією інформації за вих. №95, наданої 24.07.2018 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.16).

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заповітів складено не було (а.с.17, 18), тому спадкування повинне відбуватися в порядку спадкування за законом.

При зверненні до суду представник позивача посилався на те, що брат позивача (онук померлих) - ОСОБА_3 (а.с.23, 11), який фактично прийняв спадщину після смерті діда, оскільки на час його смерті постійно проживав разом з ним, не бажає оформлювати спадщину та відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 .

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою спадкування майна померлого ОСОБА_5 , який фактично прийняв спадщину після смерті дружини - ОСОБА_4 , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що онук померлого (її брат) - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем та прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, при цьому у встановлений законом строк позивачем не було прийнято спадщину (а.с.24).

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши, що в установлений законом строк не прийняла спадщину після смерті діда, оскільки вважала, що спадщину буде оформлювати її брат - ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину, однак останній не бажає оформлювати спадщину, суд вважає за можливе визнати дану причину пропуску строку поважною.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14.08.2019 року (справа № 523/3522/16-ц), ухваленої у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частиною 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_3 міг відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, однак таких дій вчинено не було.

Разом з тим, оскільки позивачу в роз`ясненнях приватного нотаріуса фактично було відмовлено в оформленні права на спадщину, ОСОБА_2 має право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 мають право на спадкування 1/2 частки майна померлого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування".

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на Ѕ частку земельної частки (паю), право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6 від 13.11.2001 року належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк для пред`явлення позову до суду.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на Ѕ частку земельної частки (паю) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах, право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданого 13.11.2001 року головою Новоайдарської районної державної адміністрації на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 28.09.2001 року №273, зареєстрованого 13.11.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №230, належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова