Ухвала

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 303/1776/19

провадження № 61-3440св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Закарпатської області, треті особи: слідчий СВ Тячівського відділу поліції ГУПН в Закарпатській області Волос Василь Васильович, Мукачівська місцева прокуратура, про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів із єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 завдану йому матеріальну та моральну шкоду незаконними діями уповноважених осіб державних органів України, станом на 21 грудня 2018 року у розмірі 787 998 грн, що складається із матеріальної шкоди в розмірі 345 669 грн і моральної шкоди в розмірі 442 338 грн, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року у позові відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року без змін.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а у справі ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Згідно з частиною 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Закарпатської області, треті особи: слідчий СВ Тячівського відділу поліції ГУПН в Закарпатській області Волос Василь Васильович, Мукачівська місцева прокуратура, про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська