621/2633/20
2-о/621/45/20
РІШЕННЯ
іменем України

04 листопада 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Девятерикова А. Р.,

заявник - ОСОБА_1 ,
представник заявника - адвокат Гетьман О. М.,

заінтересована особа - Зміївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України,
представник заінтересованої особи - Бережний А. Л.,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Зміївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України, ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.
На обґрунтування заяви зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області.
18.04.1977 він отримав паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , який виданий йому Відділом внутрішніх справ Готвальдівського райвиконкому Харківської області.
З 13.09.1977 він був прописаний (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час - АДРЕСА_2 ).
Навчався в Готвальдівській середній школі, 20.06.1978 йому видано атестат про середню освіту в тому, що він у 1978 році закінчив повний курс Готвальдівської районної заочної середньої школи в м. Готвальд Харківської області.
З 20.10.1975 він працював, трудова книжка НОМЕР_2 вперше заповнена 27.10.1975. Востаннє він працював на Харківському спецавтопідприємстві, звідки звільнився 11.09.1991 за згодою сторін. Після цього він офіційно не працював, тому інших записів в трудовій книжці не має.
З дати народження і до теперішнього часу він проживав в АДРЕСА_1 (на даний час назву вулиці змінено на Рогатинську). Цей будинок належав матері і сестрі в частках 11/20 та 9/20 відповідно, а після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 - його рідній сестрі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (у дівоцтві - Лещинська).
Цей будинок за адресою: АДРЕСА_2 має два різні входи та поділений на дві половини. В одній половині весь час проживає його рідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після оформлення будинку відомості про його реєстрацію за цією адресою, у тому числі станом на 1991 рік, не збереглися.
Через постійне тривале вживання алкогольних напоїв він досі не отримав паспорт громадянина України.
З метою обміну паспорта громадянина колишнього СРСР та отримання паспорта громадянина України він звернувся до Зміївського районного відділу ГУДМС України із заявою про набуття громадянства у порядку ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України". Проте йому було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України з тих підстав, що він не є громадянином України згідно зі ст. 3 Закону України "Про громадянство України".
Оскільки відомості про його реєстрацію (прописку) в м. Зміїв станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не збереглися, то для отримання паспорта громадянина України йому необхідно встановлення факту постійного проживання на території України станом до 24.08.1991.
Таким чином, в даному випадку одержання документів, які б посвідчували факт його проживання на території України до 24.08.1991 неможливо в інший спосіб.
Отже, реалізація його права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України до 24.08.1991.
Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 25.09.2020 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 04.11.2020.
Під час судового розгляду заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Гетьман О. М. підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, наполягали на задоволенні заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала заяву свого брата ОСОБА_1 та підтвердила доводи, викладені заявником на обґрунтування заяви.
Представник заінтересованої особи начальник Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України Бережний А. Л. не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту його проживання на території України до 24.08.1991.
Вислухавши заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Гетьман О. М., заінтересовану особу ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Наведений у ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
На підставі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене Особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"
Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника.
Дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.
Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства.
Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.
За приписами п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.
У пункті 44 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
У заяві вимагається встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991.
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Готвальд Харківської області, місце проживання за адресою АДРЕСА_1 з 13.09.1977, що підтверджується відомостями копії паспорта громадянина СРСР серія НОМЕР_1 , оригінал якого зданий до Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України (а. с. 7-10).
Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою, а також дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджуються відомостями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4 , свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_5 (а. с. 11, 13).
Заявник ОСОБА_1 навчався в Готвальдівській середній школі, що підтверджується атестатом про середню освіту Серія НОМЕР_6 , виданого 20.07.1978 Готвальдівською районною заочною середньою школою в м. Готвальд Харківської області (а. с. 12).
Згідно трудової книжки НОМЕР_7 заявник ОСОБА_1 14.10.1975 був прийнятий на роботу до Військової частини № НОМЕР_8 та звільнений 13.03.1989 за власним бажанням, в період з 15.08.1991 по 11.09.1991 працював на Харківському спецавтопідприємстві, звільнений за згодою сторін (а. с. 14).
З Довідки поліклінічного відділення Зміївської ЦРЛ вбачається, що 21.02.2003 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , пройшов флюорографічне обстеження (а. с. 15).
Даними акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного 05.09.2020 депутатом Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Пархоменко С. С., у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , підтверджується, що у ході обстеження виявлено, що за адресою: АДРЕСА_2 дійсно проживає заявник ОСОБА_1 з моменту народження. Під час обстеження за місцем проживання наявні особисті речі заявника (а. с. 6).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Витягу про державну реєстрацію прав виданого КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що буд. АДРЕСА_3 в цілому належить заінтересованій особі ОСОБА_2 (а. с. 19-24).
З листа Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України вбачається, що дана адміністративна послуга неможлива у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано необхідні документи для підтвердження належності до громадянства України, що є необхідною умовою згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 в редакції Постанови КМУ від 26.10.2016 № 745 (а. с. 17).
Отже, учасниками справи надано достатньо доказів, якими поза розумним сумнівом підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991, а також і на цей час, встановлення цього факту необхідне заявнику ОСОБА_1 для отримання паспорта громадянина України, а підтвердження цього факту іншим чином є неможливим, що підтверджується відомостями зазначеного вище листа Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України.
За таких обставин заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 89, 211, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, ч. 2 ст. 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа - Зміївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України, місцезнаходження: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, буд. 23, .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Повне рішення складено 06.11.2020.

Головуючий: В. В. Овдієнко