РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2936/20

провадження у справі № 2-о/0285/90/20

03 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському

в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: місцева територіальна громада в особі Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області,

про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду та просив встановити юридичний факт, що він є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що з метою оформлення спадщини після смерті батька він звернувся із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається зі земельних ділянок. Однак в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його родинні стосунки з померлим йому було відмовлено у оформленні спадщини. В свідоцтві про народження заявника взагалі не вказано відомості про батька. Заявник стверджує, що його покійний батько та матір ОСОБА_4 проживали без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 1958 року аж до дня його смерті. Оскільки в свідоцтві про народження заявника відсутні відомості про батька, тому з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 виникла необхідність звернутись до суду, так як іншим чином підтвердити родинні відносини не має можливості.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув в письмовій заяві до суду просили проводити розгляд справи без їх участі. Не заперечують щодо задоволення заяви.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , рідні сестри заявника, пояснили, що у їх сім`ї було четверо дітей. Батьки постійно проживали разом в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували дітей, проте офіційно у шлюбі не були. У батька було прізвище " ОСОБА_3 ". Чому шлюб не був зареєстрований батьки дітям не розповідали, однак батько постійно про них піклувався, надавав допомогу, вважав їх своїми дітьми. До смерті батько проживав з матір`ю в с. Борисівка. Спадщину після смерті батьків оформлює їх брат ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, представника заявника та свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.08.2011 року ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борисівка Новоград-Волинського району, після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно (а.с. 7).

У свідоцтві про народження заясника вказано, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Борисівка Новоград-Волинського району Житомирської області, матір`ю його є ОСОБА_4 . Відомості про батька відсутні (а.с. 8).

Відповідно до довідки №249 від 23.07.2020 року, виданої виконкомом Дідовицької сільської ради, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . На момент смерті та протягом шести місяців після смерті в будинку зареєстровані та проживали: співмешканка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (померла 2017 року ) (а.с.5).

Також згідно довідки Дідовицької сільської ради померлий ОСОБА_3 жив з гр. ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. З 1958 року, згідно погосподарської книги №6 за 1958-1960р.р., був зареєстрований в с. Борисівка Новоград-Волинського району (а.с. 6).

Відповідно до відповіді нотаріуса, наданої за запит суду, 20.02.2012 року на підставі заяви ОСОБА_1 , 1966 року народження, про прийняття спадщини за законом заведено спадкову справу №57/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , разом з яким на день смерті проживала та була зареєстрована співмешканка ОСОБА_4 . При звернені ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих родинні відносини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №61280144 від 12.08.2020 року заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувались.

15.08.2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 19.12.2014 року, виконкомом Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району на все майно на ім`я заявника, заведено спадкову справу №204/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , 1932 року народження, останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_1 .

Інші спадкоємці з метою оформлення спадщини після смерті вище вказаних осіб до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори не звертались (а.с. 18).

При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосувати відповідні норми КПШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з рахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

В судовому засіданні достовірно встановлено факт постійного спільного проживання та ведення спільного господарства померлого ОСОБА_3 з матір`ю заявника ОСОБА_4 , 1932 року народження, з 1958 року за адресою: АДРЕСА_1 , факт спільного виховання та утримання чотирьох дітей, факт беззаперечного визнання померлим ОСОБА_3 за життя свого батьківства щодо заявника, тобто підстави для встановленння батьківства за ст. 55 КпШС України.

Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнавши, що останній є сином покійного.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Дата складання повного тексту рішення 09.11.2020 року.

Головуюча суддя Т.Г. Заполовська