Номер провадження: 22-ц/813/1106/20
Номер справи місцевого суду: 509/2261/13-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Комлевої О.С., Князюка О.В.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича

- про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА та ДОВОДИ СТОРІН:

22.11.2019 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. звернувся до суду з поданням в якому зазначав, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 49670442 з виконання виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.11.2013 року № 509/2261/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, за договором іпотеки від 25.08.2010 р. та договором № 1 від 22.07.2011 р. про зміну умов вказаного договору іпотеки, посвідченими приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М., а саме:

-на житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два) та складається в цілому з житлового будинку з черепашника під літ. «А-2, А(1), А(2), а, а(1)», загальною площею 517,7 кв.м., житловою площею 138,1 кв.м., під № 1-6,1 споруди, який належав іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 08.04.2005 р. (бланк НОМЕР_1 ), зареєстрованого в Овідіопольському РБТІ у книзі 4 номер запису 682, реєстраційний номер 10425199

-та на земельну ділянку, площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0828, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яканалежала іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі

Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 071052, виданого

Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 07.05.2002 р. на

підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом

Овідіопольського РНО Одеської області 08.04.2002 р. Р№ 1512, зареєстрованого Таїровською с/р Овідіопольського району Одеської області 16.04.2002 р. № ДК-920 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТІ№1805-18

-шляхом продажу цих предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для їх подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайніціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльностінастадіїоцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства «АЖИО-ПЛЮС» перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМТОВАРИСТВОМ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» за кредитним договором №06/отд-21 від 19.08.2010 р. з додатковими угодами до нього, у розмірі-753677,83дол.США,з яких:

-709 956,03 дол. США заборгованість за кредитом,

-42 734,56 дол. США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами,

-987,24 дол. США пені за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами

19.09.2018 року , 17.10.2018 року, 08.07.2019 року представника виконавчої служби намагались здійснити опис та арешт майна - предметів іпотеки за вказаною адресою, однак боржник не надала до них доступу.

Посилаючись на вимоги ст.18 пунктів 4,13 частини третьої Закону України «Про виконавче провадження» просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2 , а саме: в житловий будинок , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два), з метою проведення опису та арешту майна боржника для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання судового рішення.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В.- відмовлено.

В апеляційній скарзі Голова Правління «Гарант» ставить питання про скасування ухвали суду з прийняттям нового судового рішення, про задоволення подання в рамках виконавчого провадження № 49670442, щодо примусового проникнення до житла, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заявник посилається на те, що одним із засад виконавчого провадження відповідно до частини першої статті 2 Закону є обов`язковість судового рішення, співмірність заходів примусового виконання рішення та обсягу вимог за рішенням.

Частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону Украйни «Про іпотеку». Посилаючись на те, що районний суд не дослідив докази, що містяться в матеріалах справи . дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В заяві представник Акціонерного товариства «Східно -Український Банк «Грант» - адвокат Суворова Ю.І. просить розглянути справу за її відсутністю.

Відповідно до ст.372 частини 2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до частини 5 ст.ст.268 ЦПК України, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим та на підставі частини 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 03.11.2020 року.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦУІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ :

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Відмовляючи у поданні старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренку С.В. щодо примусового проникнення до житла боржника- ОСОБА_3 , а саме: в житловий будинок , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два), з метою проведення опису та арешту майна боржника для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання судового рішення, районний суд виходив з того, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.11.2015 року( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) було відмовлено в задоволені заяви банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Одночасно посилався на відсутність обґрунтування необхідності проникнення до житла.

Повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ПП «Ажіо-Плюс» перед ПАТ "Східноукраїнський банк "Грант" за кредитним договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 р. з додатковими угодами до нього у розмірі - 753677,83 дол. США, з яких : 709956,03 дол. США - заборгованість за кредитом, 42734,56 дол. США - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 987,24 дол. США - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами - звернути стягнення на предмет іпотеки за нотаріально-посвідченим договором іпотеки від 25.08.2010 р. (реєстр. № 4518) та договором № 1 про зміну умов до вказаного договору іпотеки від 22.07.2011 р. (реєстр. № 4343) посвідчених, приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. :

-житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку з черепашника підліт. "А-2, А(1), А(2), а, а(1)", загальною площею 517,7 кв.м, житловою 138,1 кв.м, під № 1-6,1 споруди, який належав іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 08.04.2005 р. (бланк НОМЕР_1 ), зареєстрованого в Овідіопольському РБТІ у книзі 4 номер запису 682, реєстраційний № 10425199 та на земельну ділянку, площею 0,1500 га за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки : :02:008:0828, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівельспоруд, яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД № 071052, виданого Таїровською селищною тадою Овідіопольського району Одеської області 07.05.2002 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського РНО Одеської області 08.04.2002 р. Р№ 1512, реєстрованого Таїровською с/р Овідіопольського району Одеської області 16.04.2002 р. № ДК-920 та реєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТІ № 1805-18

- шляхом продажу цих предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для їх подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" , ПАТ "Банк "Грант" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн., у дольовому порядку з кожного по 1147 грн.;

В задоволенні решти позову - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.12.2014 року( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Східно - Український банк "ГРАНТ" задоволено.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2014 року скасувано.

Постановлено нову ухвалу, якою заяву стягувача Публічного акціонерного товариства "Східно - Український банк "Грант" про зміну способу виконання рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року по цивільній справі № 2/509/2261/13 за позовом ПАТ "Східно - Український банк "Грант" до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , за участі 3-ої особи без самостійних вимог ПП "Ажио-Плюс" та Шостої одеської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості за кредитом, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за нотаріально-посвідченим договором іпотеки від 25.08.2010 року (реєстр. № 4518) та договором № 1 від 22.07.2011 року про зміну умов вказаного договору іпотеки (реєстр. № 4343) посвідчених, приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М., а саме:

-на житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку з черепашнику під літ. "А-2, А(1), А(2), а, а(1)", загальною площею 517,7 кв.м, житловою площею 138,1 кв.м, під № 1-6,1 споруди, який належав іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 08.04.2005 року (бланк НОМЕР_1 ), зареєстрованого в Овідіопольському РБТІ у книзі 4 номер запису 682, реєстраційний № 10425199, та на земельну ділянку, площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0828, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 071052, виданого Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 07.05.2002 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського РНО Одеської області 08.04.2002 р., Р№ 1512, зареєстрованого Таїровською с/р Овідіопольського району Одеської області 16.04.2002 р. № ДК-920 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТІ № 1805-18,

-шляхом визнання прававласності на вказані предмети іпотеки за ПАТ "Східно - Український банк "Грант" за ціною предмета іпотеки, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час виконання ..рішення суду, в рахунок погашення заборгованості ПП "Ажио-Плюс" перед ПАТ "Східно - Український банк "Грант" за кредитним договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 року з додатковими угодами до нього у розмірі 753677,83 доларів США, з яких: 709956,03 доларів США - заборгованість за кредитом, 42734,56 доларів США - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 987,24 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами( а.с.67-72).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого судом України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 26 березня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволена.

Ухвала апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року скасована, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.10. 2014 року, про відмову в заяві про зміну способу виконання рішення Овідіопольського рйоннго суду Одеської області від 05.09.2013 року залишено без змін ( а.с.169-182 справа 2-2261/13 том 4).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.11.2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_11 задоволено. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеськоїобласті від 10 серпня 2015 року -скасовано, і постановлено ухвалу, якою у задоволені заяви ПАТ «Східно-Український банк «Гарант» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовлено ( ас. 79-81).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року. яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.05.2016 року в задоволені скарги представника боржника ОСОБА_2 , про скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 року - відмовлено.

Відмовляючи в задоволені скарги, районний суд виходив з того, що стягувач - ПАТ «Банк Грант» звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання так як неодноразово переривався та обґрунтовано виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ( а.с.95-97; 161-164; 243-244 - т. 9 справа 2261/13-ц).

З матеріалів справи вбачається, що постановою головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 509/2261/13-ц від 19.11.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два) та на земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0828, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.11-12).

Постановою від 22.12.2015 року в рамках виконавчого провадження ВП № 49670442 накладено арешт на майно боржника, а саме на

- житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два)

- земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0828( а.с.16-17).

Постановою виконуючого обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Миністерпства юстиції України Клименком Р.В. від 31.08.2018 року утворено виконавчу групу щодо примусового виконання виконавчого листа №№509//2261/13-ц, виданого 19.11.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області( а.с.34-36).

Звертаючись з поданням про примусове проникнення до житла на котре судовим рішенням звернуто стягнення шляхом продажу предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для їх подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства «АЖИО-ПЛЮС» перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМТОВАРИСТВОМ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» за кредитним договором №06/отд-21 від 19.08.2010 р. з додатковими угодами до нього, у розмірі-753677,83 дол.США старший державний виконавець виходив з того, що боржник перешкоджає йому у виконанні дій з опису та арешту іпотечного майна.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 ст. 28 Закону визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відсутність даних про сповіщення боржника щодо проведення виконавчих дій за місцем його проживання свідчитиме про недотримання прав бути приступнім під час проведення виконавчих дій (ч. 1 ст. 19 Закону).

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Стаття 30 Конституції України гарантує недоторканість житла, що полягає у забороні проникати до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням виконавця.

Посилковим є і висновок районного суду про пропуск пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання так як постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 року є чинною.

Загальний порядок виконання рішень викладено у главі п?ятій Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

В поданні виконавець не зазначає підстав проведення опису та арешту майна боржника при виконанні судового рішення , що стосується звернення стягнення нерухомого майна, а саме будинку та земельної ділянки шляхом продажу цих предметів іпотеки з прилюдних торгів..

В поданні заявник не зазначає щодо доцільності судовим виконавцем опису майна боржника оскільки звернення стягнення стосується будинку та земельної ділянки, а не їх внутрішнього змісту.

Згідно Закону України "Про виконавче провадження" існує декілька шляхів накладення державним виконавцем арешту на майно боржника.

Частиною першою статті 55 цього Закону передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

-винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

-винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

-винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

-проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судовим виконавцем, відповідно до постанови від 22.12.2015 року арешт та іпотечне майно накладено, тому посилання на те,що примусове проникнення до житла необхідно для накладення арешту є безпідставним.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Розділ VIIЗакон України «Про виконавче провадження» визначає загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно.

Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року стосується примусового звернення стягнення на предметів іпотеки, а саме будинку та земельної ділянки, на котрі постановою державного виконавця від 22.12.2015 року накрадений арешт, що не пов`язується з продажем предметів які знаходяться в будинку, судова колегія вважає не доцільним проведення їх опису та арешту.

З урахуванням вищезазначеного та у відповідності до вимог ст.376 частини1 пп 1-3 ЦПК України судова колегія змінює мотивувальну частину судового рішення та відмовляє в примусовому проникненню до житла та земельної ділянки боржника ОСОБА_2 з інших підстав .

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 03.11.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді О.В.Князюк

-

О.С.Комлева