Справа 688/1676/20
№ 2/688/544/20
Рішення

іменем України

28 жовтня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівськийміськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про припинення права на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності, їй належить 16/18 частини квартири, а відповідачу ОСОБА_3 2/18 частини квартири. Відповідач у квартирі не проживає, нею не користується та не цікавиться, поточні ремонти не робить, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач проживає за іншою адресою в АДРЕСА_2 . Спільне проживання у спірній квартирі є неможливим, оскільки квартира однокімнатна, вони не є членами однієї сім"ї, а спільне проживання особами різної статі, старшими за дев"ять років, крім подружжя, не допускається. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи поділити квартиру технічно неможливо, дійсною вартістю 2/18 частини квартири є 26 871 гривень, яку позивач бажає виплатити відповідачу як компенсацію вартості його незначної частки у спільному майні, та яку внесла на депозитний рахунок суду.

Враховуючи те, що частка 2/18 є незначною і не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, спільне володіння та користування квартирою є неможливим, припинення права спільної часткової власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім"ї, який має інше житло та нерухоме майно, просила припинити право спільної власності ОСОБА_3 на 2/18 частини квартири АДРЕСА_1 , присудивши на користь останнього грошову компенсацію вартості 2/18 частини квартири, виплативши йому з депозитного рахунку суду 26 871 грн.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що його дійсна частка у спірній квартирі становить Ѕ, заперечив дійсність заповіту свого батька ОСОБА_5 , який заповів свою частку квартири для співмешканки ОСОБА_6 матері позивачки. Зазначив, що не погоджується з судовим рішенням про те, що заповіт дійсний. Вказав, що квартирою цікавився весь час, звертався до правоохоронних та інших державних органів із заявами та скаргами щодо проживання у квартирі сторонньої особи, щодо боргу за комунальні послуги. До суду про вселення чи виселення, усунення перешкод у користуванні квартирою,тощо він не звертався через недовіру до судової системи в цілому. В подальшому під час судового розгляду запропонував позивачу, щоб вона сплатила йому компенсацію за його частку квартири в сумі 100 000 грн. Підтвердив, що має у власності будинок в АДРЕСА_2 , де зареєстрований та постійно проживає з членами своєї сім"ї, а також має у власності будинок у с. В.Решнівка Шепетівського району, його дружина також має на праві власності житло та інше нерухоме майно.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відсутня сукупність обставин, передбачена ч. 1 ст. 365 ЦК України для припинення права спільної власності. Крім того, просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13 липня 2020 року. Ухвалою суду від 13 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 05 серпня 2020 року. За клопотанням відповідача про залучення представника судове засідання з 05 серпня 2020 року відкладено на 05 жовтня 2020 року. В подальшому для витребування додаткових доказів судове засідання відкладено на 28 жовтня 2020 року.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 (мати позивача) та ОСОБА_5 (батько відповідача) проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу з серпня 1998 року. 14 серпня 1998 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 купили квартиру АДРЕСА_1 та стали її власниками в рівних частинах кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. За життя, а саме 12 червня 2002 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_6 , яка в свою чергу, того ж дня заповіла все своє майно ОСОБА_5 .

Після смерті батька відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним з тих підстав, що останній не усвідомлював значення та наслідки своїх дій. Рішенням Шепетівського міського суду Хмельницької області від 11 грудня 2003 року у задоволенні позову про визнання недійсним заповіту відмовлено. Вказане рішення переглядалося судом апеляційної інстанції та ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 05 квітня 2004 року рішення Шепетівського міського суду Хмельницької області від 11 грудня 2003 року залишено без змін.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2004 року визначена частка померлого ОСОБА_5 у спільній власності в розмірі Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 .

23 червня 2004 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складалося з 7/9 часток Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Спадкоємицею першої черги за законом після її смерті є дочка ОСОБА_1 . 12 грудня 2006 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складалося з 16/18 частин квартири АДРЕСА_3 .

15 серпня 2011 року ОСОБА_3 , як особа, яка мала право на обов"язкову частку в спадщині, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складалося з 2/18 частин квартири АДРЕСА_3 . Вказане свідоцтво про право на спадщину відповідач не оскаржував, а зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, на час розгляду справи співвласниками квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 (16/18 частин) та відповідач ОСОБА_3 (2/18).

У спірній квартирі сторони не зареєстровані та не проживають, з 14 грудня 2006 року в квартирі зареєстрована та проживає свекруха позивачки ОСОБА_7 .

Відповідач з 1986 року зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , житловою площею 48,8 кв. м. та є власником цього будинку на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.1986 р. Разом з ним у будинку зареєстровані та проживають члени його сім"ї.

Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2003р. ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_4 .

Спільне проживання в спірній однокімнатній квартирі загальною площею 34,4 кв.м, а житловою 20,9 кв.м., та користування нею, з огляду на тривалі неприязні відносини між сторонами, є неможливим.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.05.2020 №3/20-26 ринкова вартість спірної квартири становить 241 839 грн. Ринкова вартість 2/18 частин квартири становить 26871 грн., а вартість 16/18 214968 грн. Поділити вказану однокімнатну квартиру з виділенням приміщень, які б відповідали нормам ДБН, технічно неможливо. Виділити 2/18 частини квартири, що складає 3,8 кв.м загальної площі та 2,3 кв.м. житлової площі неможливо, а можлива компенсація вартості цієї частки у спільній власності в розмірі 26871 грн.

04 червня 2020 року ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА в Хмельницькій області 26871 грн. як грошову компенсацію вартості частки відповідача у спільному майні.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами: копіями паспортів позивача, відповідача, копією договору купівлі-продажу від 14 серпня 1998 року, витягом Шепетівського БТІ про реєстрацію права власності від 18.01.2007, копією технічного паспорта на квартиру, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 25.05.2020 №3/20-26, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 червня 2004 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2006 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2011 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2003р., копією договору купівлі-продажу від 02.08.1986 р., Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2019, копіями рішення Шепетівського міського суду Хмельницької області від 11 грудня 2003 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 05 квітня 2004 року, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2004 року, копією домової книги, довідкою про склад сім"ї.

4. Норми права, які застосував суд.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12, від 24 лютого 2016 року№ 6-2784цс15.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

5.Оцінка суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази та висновок експерта у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом і підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, співвласниками квартири АДРЕСА_3 є позивач ОСОБА_1 (16/18 частин) та відповідач ОСОБА_3 (2/18). Сторони набули право власності на це майно в порядку спадкування.

Відповідно до експертного дослідження від 25.05.2020 року квартира АДРЕСА_1 є неподільною, 2/18 частки квартири (що фактично становить 11,1%) є незначною і не може бути виділена в натурі. Ринкова вартість 2/18 частин квартири становить 26871 грн. Вказані кошти внесені позивачем на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ (п. 42 рішення ЄСПЛ в справі «Андрій Руденко проти України») слідує, що внесення вартості частки у власності на депозитний рахунок суду першої інстанції було і залишається передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення, адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі і на його спростування стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів.

Сторони підтвердили, що вони не є родичами або членами однієї сім`ї, між ними склалися неприязні відносини, внаслідок чого спільне володіння і користування житловим приміщенням є неможливим. Тривалість неприязних відносин підтверджується даними наявних в матеріалах справи письмових звернень відповідача в органи поліції та висновків працівників поліції за результатами перевірки цих звернень.

Вирішуючи питання, чи припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам та інтересам членів його сім`ї, суд бере до уваги таке.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та члени його сім`ї постійно проживають у АДРЕСА_2 , де вони зареєстровані. ОСОБА_3 є власником цього будинку, а також будинку в с. Велика Решнівка Шепетівського району.

Отже, ОСОБА_3 та члени його сім`ї забезпечені житлом, яким володіють на праві власності, у цьому ж населеному пункті, де постійно проживають.

Крім того, відповідач не мав наміру постійно користуватися своєю часткою у спірній квартирі, зважаючи на те, що останній впродовж багатьох років не робив спроб вселитися у це житло, в тому числі в судовому порядку, не ніс витрати на утримання цього майна.

За таких обставин припинення права власності відповідача на частку у спірній квартирі не завдасть шкоди йому та членам його сім`ї.

Отже, за наявної сукупності обставин, за якої відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене, вказаний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що заповіт його батька ОСОБА_5 є недійсним, а частки спадкоємців мають бути рівними, попри наявність судових рішень, які набрали законної сили, суд відхиляє. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Посилання відповідача на те, що його батько позичив у племінника ОСОБА_8 1500 доларів США, які вніс у придбання спірної квартири, а отже його частка має бути більшою, ніж частка його співмешканки ОСОБА_9 , спростовуються рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 29.12.2006р., де вказані обставини перевірялися та не знайшли свого підтвердження.

Твердження відповідача про те, що його частка у квартирі становить Ѕ і саме її вартість має компенсувати позивач, суд до уваги не бере, оскільки розмір часток ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визначені судовим рішенням та їх спадкоємцям видані свідоцтва про право на спадщину у частках 16/18 для позивача та 2/18 для відповідача, які ніким з учасників справи не оскаржувалися. Розмір часток у спільній власності та дійсність заповіту не є предметом розгляду в цій справі, та цей суд не уповноважений переглядати рішення попередніх судів, в тому числі вищестоящих інстанцій.

Правомірність реєстрації у квартирі сторонньої особи ОСОБА_7 не є предметом перевірки у цій справі. З позовом про виселення чи усунення перешкод в користуванні квартирою відповідач до суду не звертався.

Як встановлено судом, відповідач дійсно, періодично протягом 2015-2017 років звертався з численними зверненнями до Шепетівського відділу поліції, прокуратури, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Шепетівської міської ради, тощо з приводу недійсності заповіту, неправильності часток, незаконності реєстрації сторонньої особи у квартирі, щодо сплати за житлово-комунальні послуги, субсидії тощо. Вказані установи повідомляли відповідачу, що з приводу вирішення цивільно-правового спору йому слід звернутися до суду. Разом з тим, до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, виселення сторонніх осіб, усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою, відповідач жодного разу не звертався. Отже, посилання відповідача на те, що позивач чинила йому перешкоди у користуванні належною йому часткою у спірній квартирі шляхом вселення свекрухи, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Судові спори з державним нотаріусом не мають правового значення для розгляду цієї справи.

Представник відповідача просив застосувати строк позовної давності щодо заявлених вимог та відмовити у позові, оскільки про порушення свого права позивач дізналася у 2011 році, а до суду звернулася у 2020 році, тобто нею пропущено встановлений трирічний строк позовної давності.

Враховуючи пояснення позивача та її представника про те, що відповідач відмовився від отримання грошової компенсації своєї частки в цьому році, після визначення суми компенсації експертом, суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущено.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 840,80 грн. сплачений нею судовий збір та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 6 780 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 358, 365 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності задовольнити.

Припинити право спільної власності ОСОБА_3 на 2/18 частини квартири АДРЕСА_1 .

Присудити на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 2/18 частини квартири АДРЕСА_1 , виплативши йому з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області (код отримувача 26293548, банк ДКСУ м. Київ, рахунок UA 0016581) 26 871 (двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят одну) грн, які внесено ОСОБА_1 як грошова компенсація вартості частки у спільному майні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 6 780 (шість тисяч сімсот вісімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Шепетівськийміськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ; проживає за адресою: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 05 листопада 2020 року.

Суддя А.Ю. Цідик