Провадження № 2/263/2741/2020
У Х В А Л А

09 листопада 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про виключення квартири з числа службових та визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким висунуті вимоги про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових, та визнання права користування квартирою за обома позивачами.

Ознайомившись із правовим обґрунтуванням позовних вимог та вивчивши додані матеріалі, вважаю що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без руху з наступних підстав.

Положеннями п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що зміст позовних повинний містити: спосіб (способи) захисту прав або інтересів передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачами вказані вимоги Закону не дотримані, оскільки обґрунтовуючи свої вимоги останні стверджують, що службова квартира була виділена рішенням виконавчого комітету Жданівської міської Ради депутатів трудящихся №55/5 від 07.02.1973 їх батькові - ОСОБА_3 , як працівнику дільниці старинговиробника робіт ТГСУ ремонтно-будівельне постачання. До позовної заяви долучено копію посвідчення №73 від 27.12.1973 року, за яким майстру УСПР ГЖУ ОСОБА_3 на родину з 3-х осіб, до складу якої на той час входили дружина та донька, виділена службова квартира, яка є спірною за позовом.

Відсутність інформації про повну назву підприємства, на балансі якого перебуває спірне житло, унеможливлює вирішення питання про залучення до участі у розгляді справи представника або його правонаступника.

Мотивувальна частина позову, містить інформацію про зняття з реєстраційного обліку квартиронаймача та його дружини, через смерть останніх, а також вибуття до іншого місця мешкання сестер ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також знятті з реєстрації. Наведене є незрозумілим, оскільки за твердженням позивачів, з 29.08.1981 в квартирі також зареєстрована дочки ОСОБА_3 : ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 . Таким чином, необхідно уточнити інформацію в частині наявності сестри на імя « ОСОБА_4 », та обґрунтувати вимоги про визнання права користування квартирою позивача ОСОБА_2 , за умов добровільного залишення нею помешкання та зняття з реєстрації.

За п.6 ч.3 вказаної статті Закону, на позивача покладається обов`язок зазначити у позові відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Так, Законом не визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору у даній категорії справ, однак суть позовних вимог, за загальним правилом визначеним ч.1 ст.4 ЦПК України, полягає у захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Для того, щоб визначитись з характером спірних правовідносини, позивач має зазначити наявність спору між сторонами із вказаного питання. Відомості про відмову у виключенні квартири з числа службових, за матеріалами позову відсутні.

Разом із позовом надано відомості про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 840,80 грн, однак сплата судового збору повинна здійснюватись кожним позивачем окремо.

Так, згідно ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, зі змінами від 01 січня 2020 року, у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Частиною 1 ст.4 вказаного Закону зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2020 року становить 2102 гривень.

Відтак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, кожна мала сплатити судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Тому доплаті підлягає вказана сума з боку ОСОБА_2 .

Крім того, вирішення цього спору зачіпає права та інтереси ОСОБА_6 , яка повинна бути залучена до участі у розгляді справи в якості третьої особи. Разом з тим, необхідна інформація про анкетні данні, для забезпечення повідомлення суду, у матеріалах справи відсутня, що унеможливлює вжиття зазначених дій самостійно судом.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.175,185,260,447 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про виключення квартири з числа службових та визнання права користування квартирою, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 5-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Соловйов