№ провадження 2-н/646/1623/2020
Справа № 646/6476/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06.11.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Янцовська Т.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» в особі виробничого структурного підрозділу «Харківське територіальне управління» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Представники заявника за довіреністю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 21469,17 грн.

Згідно зі ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Дослідивши заяву та документи додані до неї, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як визначено у п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, та до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

На підтвердження існуючої заборгованості, що виникла за період з 01.09.2017 року по 01.08.2020 року заявником до суду подано розрахунок боргу по особовому рахунку НОМЕР_1 , складеного начальником Борисенко Д.В. та головним бухгалтером ОСОБА_5 .

Однак, вказаний розрахунок боргу не може вважатись належним та допустимим доказом того, що у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дійсно існує заборгованість по сплаті квартплати та опалення, що виникла за вказаний період, оскільки розрахунок боргу, наданий заявником, не підтверджений первинними бухгалтерськими документами або регістрами бухгалтерського обліку.

Крім того, договір користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Акціонерним товариства «Українська залізниця» філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» в особі виробничого структурного підрозділу «Харківське територіальне управління» до заяви додано не було.

Будь-які інші докази, що підтверджують фактичне надання Акціонерним товариством «Українська залізниця» філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» в особі виробничого структурного підрозділу «Харківське територіальне управління» та отримання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою у документах, доданих до заяви про видачу судового наказу, відсутні.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не зареєстровані, встановити місце реєстрації не вбачається можливим.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, заява про видачу судового наказу підписана начальником та провідним юрисконсультом виробничого структурного підрозділу «Харківське територіальне управління» про ОСОБА_3 , Бибко О.О. та до матеріалів справи долучено копію довіреності, яка уповноважує зазначених осіб представляти інтереси АТ «Укрзалізниця», пов`язані із діяльністю філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця». При цьому, у вищезазначеній довіреності зазначено, що вона видана АТ «Українська залізниця» в особі директора та заступника директора філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ «Українська залізниця» Стратійчука О.С. та Астапенка В.В., які діють від імені АТ «Українська залізниця» на підставі довіреності, яка видана з правом передоручення та посвідчена у м. Києві 07.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. за реєстровим № 3895 на підставі Положення про філію «Центр будівельно-монтажних робіт експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», введеного в дію наказом від 21.05.2019 року №329.

Однак до матеріалів заяви не долучено копії довіреності, яка уповноважує директора та заступника директора філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ «Українська залізниця» діяти від імені АТ Українська залізниця», та Положення про філію «Центр будівельно-монтажних робіт експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 21.05.2019 року.

Вищезазначене позбавляє суд можливості визначити, чи подано та підписано заяву про видачу судового наказу повноваженими на те особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, так як заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, то заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, роз`яснивши можливість повторного звернення до суду з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» в особі виробничого структурного підрозділу «Харківське територіальне управління» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Янцовська