Справа №491/368/20
УХВАЛА

10 листопада 2020 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «ОЩАДБАНК» Ананьївське відділення №10015/0412 про визнання права власності на грошовий вклад,

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «ОЩАДБАНК» Ананьївське відділення №10015/0412 про визнання права власності на грошовий вклад.

28 травня 2020 року було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано десятиденний термін для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

При цьому, 16 травня 2020 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 28 травня 2020 року.

Також позивачем було додано до заяви про усунення недоліків оригінал квитанції про сплату судового збору.

Однак суд, під час вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, виходячи з наступного.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що його мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.01.2015 року.

Як зазначено в позовній заяві, що позивач є сином померлої та спадкоємцем за законом. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на грошовий вклад в сумі 2800,00 грн., що знаходиться на зарплатному рахунку ОСОБА_2 в АТ «Ощадбанк».

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що передбачено ч.1 ст.5 ЦПК України.

При цьому, суд звертав увагу позивача на те, що в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України ним не викладено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: позивачем в позовній заяві не вказано чи він єдиний претендує на переоформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надано витяг із Спадкового реєстру щодо кола осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та ін., а також витяг зі Спадкового реєстру щодо посвідчених заповітів від імені ОСОБА_2 .

Крім того, суд звертав увагу на те, що позивачем не надано доказів щодо звернення до нотаріальної контори та неможливості у нотаріальному порядку отримати свідоцтва на право прийняття спадщини, що вказувало б про порушення його права на спадщину. Тобто, у доданих до позовної заяви матеріалах відсутня обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про права на спадщину.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 16 червня 2020 року на адресу вказану в позовній заяві позивачеві було направлено рекомендованим відправлення за вихідним №491/368/20/3672/2020 копію ухвали суду від 16 червня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, в матеріалах справи також міститься «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу…», з якого вбачається, що 07 липня 2020 року позивачеві ОСОБА_1 було вручено рекомендоване відправлення за вихідним №491/368/20/3672/2020, в якому містилася копія ухвали суду від 16 червня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що в ухвалі суду від 16 червня 2020 року було роз`яснено позивачу, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Вказаним законом доповнено розділ ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільно процесуального кодексу України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Таким чином строки, визначені Цивільно процесуальним кодексом України, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Разом з тим, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року №731-IX (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому, як вже зазначалось, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Проте, станом на 10 листопада 2020 року від позивача ОСОБА_1 заява про продовження процесуальних строків та будь-які відомості про виконання вимог ухвали суду від 16 червня 2020 року та усунення вказаних недоліків на адресу суду від позивача не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, з урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що в установлені строки позивачем ОСОБА_1 недоліки визначені в ухвалі суду від 16 червня 2020 року не усунуто, то відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до АТ «ОЩАДБАНК» Ананьївське відділення №10015/0412 про визнання права власності на грошовий вклад, підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 10, 43, 49, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ОЩАДБАНК» Ананьївське відділення №10015/0412 про визнання права власності на грошовий вклад, вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї документами направити позивачу.

Копію позовної заяви долучити до матеріалів справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О.Желясков

Ухвала набула законної сили "_____"____________________20____року.