Ухвала

09 листопада 2020року

м. Київ

справа № 753/16825/14-ц

провадження № 61-22042св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам в порядку регресу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам в порядку регресу.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам в порядку регресу задоволені.

Визнано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів 35 690,13 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 600,50 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року - в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суми коштів в розмірі 35 690 грн та в частині судового збору в сумі 356,90 грн скасовано і в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Зменшено суму стягнутого судового збору з 600,50 грн до 243,60 грн. В іншій частині рішення залишене без змін.

У грудні 2019 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог та рішення місцевого суду скасувати, а справу направити для нового розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із Дарницького районного суду м. Києва.

12 лютого 2020 року цивільна справа № 753/16825/14-ц надійшли до Верховного Суду.

Згідно з частиною 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому в тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам в порядку регресу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська