КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року про відмову в заміні сторони правонаступником у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати при звільненні, заінтересована особа: Державне підприємство «Національне газетно-журнальне видавництво»,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони боржника, посилаючись на те, що 02 липня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва видав судовий наказ по справі №752/13154/19 щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні з ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» на користь ОСОБА_1 в розмірі 43205,45 грн.

Відповідно до п. 1.5 та п. 5.3 Статуту ДП «НГЖВ» видавництво є державним підприємством, що діє на основі державної власності та належить до сфери управління Міністерства культури України. Засновником і власником редакції та друкованих ЗМІ було Міністерство культури України. Відповідно до Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих ЗМІ» Міністерство культури України видало наказ про ліквідацію ДП «Національне газетно-журнальне видавництво», а тому заявник вказує, що наявні підстави для заміни боржника ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» на Міністерство культури України з виконання вищевказаного судового наказу.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд першої інстанції замінити боржника Державне підприємство «Національне газетно-журнальне видавництво» () на Міністерство культури України () у справі № 752/13154/19.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року було відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що 02 липня 2019 року Голосіївський районний суд міста Києва розглянув та видав судовий наказ по справі №752/13154/19 щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

ОСОБА_1 працювала в редакції газети «Кримська світлиця», що входила до складу Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» та засновником якого є Міністерство культури України.

Редакція газети «Кримська світлиця» була реформована, що підтверджується інформацією з сайту Державного комітету телебачення і радіомовлення України (орган виконавчої влади, який здійснював моніторинг процесу реформування у відповідності до Закону) - зведений перелік об`єктів реформування станом на 31 жовтня 2019 року.

Поштовими засобами зв`язку ОСОБА_1 отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 17 грудня 2019 року (ВП № 59800038) на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець встановив, що відповідно до Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» забороняється вчиняти виконавчі дії щодо об`єктів державної власності протягом 3 років з дня набрання чинності цим Законом, а інших способів стягнути заборгованість не має, оскільки Міністерством культури України, як засновником Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво», не надано коштів для виплат заборгованостей.

На даний момент Державне підприємство «Національне газетно-журнальне видавництво» перебуває в стані припинення (ліквідації) у зв`язку з реформуванням всіх редакцій газет та журналів, які були у підпорядкуванні даного підприємства, а всіх працівників було звільнено та не виплачено заборгованості.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяв задовольнити та замінити сторону боржника у даній справі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд задовольнити її та скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 липня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано судовий наказ у справі №752/13154/19, відповідно до якого із ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» на користь ОСОБА_1 було стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату при звільнення в розмірі 43205,45 грн.

30 липня 2019 року один примірник судового наказу, який набрав законної сили було направлено заявнику у справі (а.с.21).

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17 грудня 2019 року судовий наказ №752/13154/19 від 02 липня 2019 року було повернуто стягувачу.

З мотивувальної частини зазначеної постанови вбачається, що виконавчий документ було повернуто, оскільки, станом на дату набрання чинності Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», а саме станом на 20 жовтня 2019 року, боржник ДП «Національне газето-журнальне видавництво» був включений до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, а відтак забороняється вчиняти виконавчі дії протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до наказу Міністерства культури України від 28 серпня 2019 року № 693, діяльність ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» було припинено шляхом ліквідації та утворено ліквідаційну комісію.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду даної справи судом не було встановлено законних підстав для заміни боржника ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» на Міністерство культури України, та те, що саме Міністерство культури України є правонаступником ДП «Національне газетно-журнальне видавництво».

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно зі ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» перебуває в стані припинення. Вимоги кредиторів розглядаються до 11 листопада 2019 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що юридична особа-боржник припинена та має правонаступника.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 433, 442 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року про відмову в заміні сторони правонаступником у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати при звільненні, заінтересована особа: Державне підприємство «Національне газетно-журнальне видавництво» залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: