606/1417/20
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05 листопада 2020 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Малярчук В.В.
при секретарі Зіньковській Н.Д.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Золотниківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Золотниківської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.
Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але не повідомила суд про причини своєї неявки.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до довідки від 20 травня 2020 року № 30 виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, про те, що на день видачі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з по господарськими будівлями від 20 грудня 1989 року головою колгоспного двору у АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 - який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.
Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).
До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Враховуючи вище наведене слідує, що власником домоволодіння, що в АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29 липня 2002 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне його майно.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася спадщина, яку прийняв його син ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцем першої черги є діти померлого.
Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Постановою виданої державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори № 490/02-14 від 07 травня 2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є колгоспним двором.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспор`юється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ).
Керуючись 4, 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 549 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -
Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд.
Головуючий В.В.Малярчук