справа №619/3831/20
провадження №2/619/1141/20
Рішення

іменем України

05 листопада 2020 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/3831/20,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про вилучення автомобіля.

представник позивача: ОСОБА_2 .

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, у якому просить вилучити автомобіль (марка ЗАЗ, модель 110387-40, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ), який залишився після смерті інваліда ОСОБА_3 у ОСОБА_1 на їх користь, посилаючись на те, що відповідно до Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (зі змінами), позивачем 26.09.2008 був виданий зазначений вище автомобіль особі з інвалідністю від загального захворювання 1 групи ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Автомобіль ЗАЗ знаходився в експлуатації інваліда 4 роки. З дня смерті ОСОБА_3 вказаний автомобіль ЗАЗ знаходиться у відповідача ОСОБА_1 . Районним управлінням праці та соціального захисту населення відповідачу неодноразово було роз`яснено щодо повернення зазначеного автомобіля, проте вона відмовляється повернути автомобіль. Отже, позивач вимушений використати судовий спосіб захисту своїх прав та вимагати через суд повернення від відповідача спірного майна.

Від відповідача ОСОБА_1 07.10.2020 до суду надійшов відзив, відповідно до змісту якого вона вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Її чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті вищезазначений автомобіль залишився у неї. Після смерті чоловіка вона неодноразово зверталась з заявами до структурних підрозділів Департаменту соціального захисту населення з заявами, у яких просила залишити їй автомобіль на будь-яких умовах, але вказані заяви залишались без відповіді. Також з часу смерті її чоловіка представники Департаменту соціального захисту населення не звертались до неї з вимогами про повернення автомобіля, що надавало їй впевненості у вирішенні питання про залишення автомобіля на її користь. Позовна заява містить посилання на те, що позивачем неодноразово їй було роз`яснено, щодо повернення зазначеного автомобіля, проте вона відмовляється повернути автомобіль, але позовна заява не містить доказів на підтвердження цього. Більш ніж сім років представники Департаменту соціального захисту населення не звертались до неї з позовом. Крім того, відповідно до п. 16 Постанови КМУ 999 від 19 липня 2006 року після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управління соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більш ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда. Станом на час звернення з позовом до суду строк експлуатації автомобіля становить 12 років. До суду не надано доказів того, що заважало вилучити цей автомобіль відразу після смерті чоловіка. Відповідно до п. 20 Постанови КМУ №999 від 19 липня 2006 року контроль за експлуатацією автомобілів здійснюють підрозділи МВС, головні управління соціального захисту, управління виконавчої дирекції у порядку, визначеному Мінсоцполітики разом з МВС. Згідно з п. 40 Постанови КМУ №999 від 19 липня 2006 року особові справи інвалідів, яких забезпечено автомобілями, зберігаються у головних управліннях соціального захисту. Відповідно до п. 43 Постанови КМУ №999 від 19 липня 2006 року після десятирічного строку експлуатації інвалідом автомобіль знімається з балансового рахунку. Вона є людиною похилого віку, має низку хронічних захворювань, не ухилялась від повернення автомобіля, а навпаки зверталась до установ Департаменту соціального захисту населення з заявами стосовно подальшого керування та володіння автомобілем. Вважає, що на теперішній час у позивача сплинув строк позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 27.08.2020, судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача, відповідь з якого надійшла до суду 09.09.2020.

Ухвалою від 10.09.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.10.2020.

Ухвалою суду від 07.10.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 05.11.2020.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача начальник управління правового забезпечення структурних підрозділів Харківської обласної державної адміністрації Васильєв С.В. у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.

Порядком забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 19 липня 2006 № 999, (далі - Порядок) визначено механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах.

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 24.09.2008 за №247, відповідно до діючого Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.06 №999, видано безкоштовно або на пільгових умовах ОСОБА_3 автомобіль «Славута ЗАЗ-110387-40» з ручним керуванням (а.с. 5).

Згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу Серії НДЦ №411290, підприємством ВАТ «Харків Авто» видано Головному управлінню праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації для інваліда ОСОБА_3 транспортний засіб марки ЗАЗ, модель 110387-40, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , видача автомобіля проведена підприємством ВАТ «Харків Авто» (Харківська область смт Пісочин, вул. Крупської, 15) (а.с. 27).

Пунктом 12 Порядку (в редакції на момент видачі автомобіля) було визначено, що реєстраційні документи на автомобіль оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам - на їх законних представників. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права керування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки ЗАЗ, модель 110387-40, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 з особливою відміткою: «передача іншій особі заборонена» (а.с.6).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що мається копія свідоцтва про смерть (а.с.7).

ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 29.04.1969 та разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 6 Порядку (в редакції, що діяла станом на 12.10.2012) інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах, згідно з пунктом 14 цього Порядку. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для інвалідів.

Умови, за яких після смерті інваліда автомобіль може бути залишений члену його сім`ї, визначені в пункті 16 Порядку, де крім іншого зазначено, що в іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Отже підзаконним нормативно-правовим актом чітко встановлено, строк, протягом якого член сім`ї померлого інваліда має сплатити розрахункову суму (шість місяців з дня смерті інваліда), а після спливу зазначеного строку в нього виникає обов`язок повернути такий автомобіль головному, районному управлінню соціального захисту у повному комплекті, а в останнього відповідно виникає право вимагати повернення (вилучення) такого автомобіля в разі відмови від його добровільного повернення.

Суд дійшов висновку про те, що спірний автомобіль не належав померлому чоловіку відповідача ОСОБА_3 , а є державною власністю.

При цьому суд виходить із того, що відповідачу ОСОБА_1 відомо про відсутність у неї законних підстав для користування спірним автомобілем.

Після смерті ОСОБА_3 зазначений вище автомобіль не був повернутий Головному управлінню праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації та питання щодо залишення автомобіля члену його сім`ї, відповідно до пункту 16 Порядку не вирішувалося, на момент смерті інваліда строк експлуатації автомобіля становив менше 10 років.

Відповідач ОСОБА_1 визнає той факт, що автомобіль ЗАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 залишився у її користуванні та просить застосувати позовну давність.

Дослідивши матеріали справи, наявні у ній письмові докази та заяву відповідача про застосування позовної давності, суд дійшов висновку, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Зі змісту статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України) є негаторним.

Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує саме правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2015 року у справі №6-31227св14.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 січня 2016 року у справі № 6-2913цс15, та відповідно вказала на те, що негаторний позов може бути пред`явлений упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення.

Крім того в пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» було роз`яснено, що на негаторний позов положення про позовну давність не поширюються, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі.

Суд зауважує, що між сторонами у справі виник спір з приводу перешкод у здійсненні позивачем права розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що спірний автомобіль підлягає вилученню у відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року № 6-118цс12.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, які підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації задовольнити повністю.

Вилучити у ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації автомобіль марки ЗАЗ, модель 110387-40, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ), який залишився після смерті інваліда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, , місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 7 поверх, 3 під`їзд.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 10.11.2020.

Суддя І. М. Нечипоренко