328/2319/20
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2020 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Новікова Н.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа: Токмацький районний відділ УДМС України в Запорізькій області: місце знаходження: вул. Центральна, 55Б, м. Токмак, Запорізька область, 71701,

про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Червоногірка Токмацького району Запорізької області.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дослідивши заяву з додатками, суддя вважає що заяву, згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

В порушення вимог п.1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України в заяві не конкретизовано, який факт заявник просить встановити.

Так, відповідно до ст.. 3 Закону України «Про громадянство України » від 18.01.2001 року визначено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Тобто з вимог заяви вбачається, що заявник просить встановити 2 факти, що мають різну правову природу та доводяться різними доказами.

Крім того, в заяві просять встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак додане свідоцтво про народження з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України не зазначено жодного доказу, що підтверджують факт, який просять встановити в заяві.

Крім того, ч.4 ст.177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом..

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 року становить 2102, 00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В заяві заявник просить встановити 2 факти, однак судовий збір не сплачено в розмірі 420,40 грн.*2 .

До заяви додане клопотання заявника про звільнення його від сплати судового збору, у зв`язку з вкрай нужденним матеріальним становищем.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», ст.. 136 ЦПК України передбачено можливість суду звільнення позивачів від сплати судового збору.

Згідно зі ст.13, 182, 183 ЦПК України особа, яка заявляє клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки, жодного доказу на його обґрунтування не додано.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.185, 260, 318 ЦПК України, суддя,-

постановила:

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Токмацький районний відділ УДМС України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Надати заявнику строк десять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків заяви, а саме: уточнити, який саме факт просить встановити заявник та дату народження заявника; зазначити докази, що підтверджують факт, який заявник просить встановити; надати документ, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 420,40 грн. (в залежності від кількості уточнених вимог 840,80 грн.) або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: