Справа № 2/593/232/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третьої особи Відділу державної реєстрації Бережанської міської ради про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності.

В позовній заяві позивачка вказала, що вона з 2014 року є власником майна, а саме: 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 є власниками другої частини вказаного будинковолодіння. До належної їй на праві власності 1/2 частини житлового будинку входить: 185,3 кв.м. загальної площі, з якої 70 кв.м. є житловою, а також стайня площею 54кв.м.. І хоч вищевказане майно перебуває виключно у її користуванні і жодних спільних приміщень із співвласниками другої частини будинку вона не має та рішенням виконавчого комітету Бережанської міської ради № 1188 від 19 березня 2020 року її частині будинковолодіння присвоєно окрему адресу, а саме: АДРЕСА_2 , однак у звязку з тим, що друга частина цього будинку зареєстрована як дві самостійні квартири і як такої частки, як 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 немає, тобто документально відсутній власник 1/2 частини будинку, тому Державним реєстратором їй відмовлено у проведенні державної реєстрації її частини житлового будинку, що в АДРЕСА_2 . А так як іншим способом, крім судового, реалізувати своє право щодо оформлення права власності на майно, як окремого обєкта, вона не має, тому з даним позовом змушена була звернутися до суду. Просила її позовні вимоги задоволити, постановити рішення, яким виділити їй в натурі у приватну власність частину житлового будинку із належними їй прибудинковими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , визнавши їх самостійним нерухомим майном.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав суду відзив на позов, у якому просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Представник третьої особи на стороні відповідача відділу державної реєстрації Бережанської міської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, щодо задоволення заявлених позивачкою вимог заперечень не має.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомила суд про причину своєї неявки, хоч була належним чином повідомлена про день і час проведення судових засідань, відзив на позов не надіслала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши долучені до заяви докази та взявши до уваги письмові заяви сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 . До вищевказаного майна належить: приміщення під літерою А (1-1) коридор 7,0 кв.м, (1-2) коридор 6.5 кв.м, (1-3) кімната 20.9 кв.м, (1-4) кімната 22.3 кв.м, (1-5) кімната 26.8 кв.м, (1-6) кухня 17,0кв.м, підвал 84,8 кв.м., загальна площа 185.3кв.м та житловою площею 70кв.м., а також під літерою Б приміщення стайні площею 54кв.м..

Вищевказане підтверджується оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, що 4 липня 2014 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори видано на імя позивачки (а.с. 5); Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 6), виданим 4 липня 2014 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Гетьман І.М., у якому реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна зазначено 04; довідкою № 1-157, виданою 7 липня 2020 року Бережанським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с.8) та технічним паспортом (а.с.13-16), виготовленим на імя позивачки 14 травня 2020 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Судом також встановлено, що друга частина житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстрована як дві самостійні квартири, які на праві праватної власності належать відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 , а відповідач ОСОБА_2 16 січня 2014 року, уклавши договір купівлі-продажу, став власником житлової квартири під АДРЕСА_4 .

Вищевказані факти підтверджуються оглянутими в судовому засіданні (а.с.17-19) відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто судом встановлено, що сторони є співвласниками будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивачці як учаснику спільної часткової власності належить 1/2 частина вищевказаного будинковолодіння, якою вона користується. Дана частина житлового будинку перебуває виключно в її користуванні, жодних спільних приміщень із співвласниками другої частини будинку - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вона не має.

Із оглянутого в судовому засіданні висновку № 66/20 від 14 травня 2020року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна видно, що за технічними показниками об`єкт нерухомого майна 04 може бути виділено в окреме будинковолодіння та новоутворений об`єкт може використовуватись як самостійний об`єкт цивільних правовідносин.

Поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частка, яку позивач просить виділити йому, є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "'Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності право громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Із поданих позивачкою суду письмових доказів видно, що вона з 2014 року є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 , а відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками другої частини вказаного будинковолодіння. І хоч вищевказане позивачкою майно перебуває виключно у користуванні позивачки і жодних спільних приміщень із співвласниками другої частини будинку вона не має та рішенням виконавчого комітету Бережанської міської ради № 1188 від 19 березня 2020 року її частині будинковолодіння присвоєно окрему адресу, а саме: АДРЕСА_2 , однак у звязку з тим, що друга частина цього будинку зареєстрована як дві самостійні квартири і як такої частки 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 немає, тобто через те, що документально власник 1/2 частини будинку відсутній, тому Державним реєстратором позивачці було відмовлено у проведенні державної реєстрації її частини житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , а іншим способом, крім судового, реалізувати своє право щодо оформлення права власності на майно, як окремого обєкта позивачка не мала, тому з огляду на вищевказане та враховуючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, тобто суд вважає, що позовні вимоги останньої слід визнати підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 364, 367 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-79, 82, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "'Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності право громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати самостійним нерухомим майном та виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із спільної часткової власності житловий будинок з господарською будівлею, а саме: приміщення під літерою А (1-1) коридор 7,0кв.м, (1-2) коридор 6.5 кв.м, (1-3) кімнату 20.9 кв.м, (1-4) кімнату 22.3 кв.м, (1-5) кімнату 26.8 кв.м, (1-6) кухню 17,0кв.м, підвал 84,8 кв.м., загальною площею 185.3кв.м та житловою площею 70кв.м., а також під літерою Б приміщення стайні площею 54кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності номер запису про право власності: 6225557 за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 04 за ОСОБА_1 на будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме : приміщення під літерою А (1-1) коридор 7,0 кв.м, (1-2) коридор 6.5 кв.м, (1-3) кімнату 20.9 кв.м, (1-4) кімнату 22.3 кв.м, (1-5) кімнату 26.8 кв.м, (1-6) кухню 17,0кв.м, підвал 84,8 кв.м., загальною площа 185.3кв.м та житловою площею 70кв.м., а також під літерою Б приміщення стайні площею 54кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопілської області Данилів О.М.