Справа № 309/36/20
Провадження № 2/309/631/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі Вайнраух Н.Л.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та судових витрат.

В обґрунтування позову позивачі зазначили про те, що 3 липня 2019 року Хустським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільний справі яким визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області №115 від 25.12.1997 р. у частині передачі земельної ділянки площею 0,25 га громадянину ОСОБА_4 ; визнано недійсною та скасовано реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,224 га за кадастровим номером :02:001:0306 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253), здійснену на підставі рішення виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів № 115 від 25.12.1997 р.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.11.2019 року скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03.07.2019 року, ухвалено нове судове рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову.

24 грудня 2018 року, отримавши повістку про виклик до суду ОСОБА_4 зателефонував адвокату Грица Я.М. повідомити про спір і наявність претензій з боку ОСОБА_5 до нього щодо земельної ділянки розміром 0,224 га розташованої по АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:001:0306 та цільовим призначенням для будівництва, яка ним була відчужена ОСОБА_1 .

Адвокатом йому роз`яснено можливі наслідки розгляду спору судом.

24 грудня 2018 року, ввечері, позивач ОСОБА_4 також зателефонував ОСОБА_1 , шокувавши його, повідомленням про те, що ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Ізянської сільської ради №115 від 25.12.1997 р. у частині передачі земельної ділянки площею 0,25 га ОСОБА_4 та накладенням арешту на земельну ділянку, яку він придбав у ОСОБА_4 22 листопада 2018 року. При цьому ОСОБА_1 не було залучено стороною по справі.

ОСОБА_4 користувався земельною ділянкою кадастровий номер № :02:001:0306 по АДРЕСА_1 більше двадцяти років.

У зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_6 , незгодою із ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийняли додаткові зусилля щодо організації свого життя, вели численні телефонні розмови під час яких з хвилюванням, надмірними емоціями обговорювали ті моменти щодо неправдивих аргументів стосовно оспорюваної земельної ділянки і неможливістю повноцінно нею користуватися. Позивачам є незрозумілим той факт, яким чином вони порушили права чи інтереси відповідачки ОСОБА_5 , у зв`язку з чим вона пред`явила позов до ОСОБА_4 .

Для ОСОБА_4 , ОСОБА_1 була дивною та незрозумілою поведінка відповідачки ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 користувався земельною ділянкою по АДРЕСА_1 більше двадцяти років і до дня складення акту депутатської комісії від 23.08.2018 року, затвердженого рішенням 27 сесії 7 скликання Ізянської сільської ради від 07.11.2018 р. не виникало перешкод у користуванні своєї земельною ділянкою. Кадастровий номер було присвоєно лише земельній ділянці ОСОБА_4 .

Складенню акту депутатської комісії передувало обговорення питання продажу земельної ділянки ОСОБА_1 , при вирішенні якого була присутня ОСОБА_5 . Відбулося два виїздні засідання земельної комісії Ізянської сільської ради - 17.08.2018 року та 23.08.2018 року, на яких заслуховувалися всі зауваження сусідів ОСОБА_4 . За наслідками обговорення розмір змельної ділянки зменшився із 0,25 га до 0, 224 га, що було затверджено актом депутатської земельної комісії Ізянської сільської ради від 23.08.2018 року.

02.10.2018 року, після затвердження акту земельною комісією Ізянської сільської ради, ОСОБА_5 зареєструвала своє місце проживання на території Ізянської сільської ради за адресою АДРЕСА_1 , змінивши місце правової реєстрації свого проживання з АДРЕСА_2 .

07.11.2018 року рішенням 27 сесії 7-го скликання Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області було затверджено акт депутатської земельної комісії від 23.08.2018 року.

Ті обставини, що на розгляді в суді знаходиться цивільна справа, предметом спору якого є земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 на праві власності викликали в нього переживання, оскільки з його боку не було спричинено якоїсь шкоди ОСОБА_5 , не було порушено її цивільних прав. Причиною звернення її до суду є те, що земельну ділянку ОСОБА_4 було продано не їй, а ОСОБА_1 .

З дня, коли позивачі дізналися про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та під час судового розгляду справи ОСОБА_1 знаходився у тривожному стані, приїжджаючи на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для проведення робіт по господарству ОСОБА_1 постійно чув крики відповідачки ОСОБА_6 та її чоловіка про те, що на земельній ділянці він не має права нічого роботи, погрози про те, що якщо намагатиметься зрубати дерево чи кущ, то вона викличе поліцію. Час від часу ОСОБА_5 телефонувала ОСОБА_1 , розпитувала про його подальші дії, що викликало в нього обурення, оскільки він і так хвилювався з приводу розгляду справи у суді.

Емоційна напруженість та обурення у позивачів минуло після винесення постанови Закарпатським апеляційним судом 18.11.2019 року, якою було скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03.07.2019 року та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_5 не припиняє свої погрози, постійно нагадує про те, що арешт земельної ділянки не скасовано.

Позивач ОСОБА_4 оцінює завдану йому діями ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Позивач ОСОБА_1 оцінює завдану йому діями ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 35 000 гривень, що обумовлюється душевними хвилювання, які він переносить при кожному візиті на свою земельну ділянку, оскільки ОСОБА_5 та її чоловік продовжують свої погрози, він із сім`єю не може спокійно відпочити на земельній ділянці, запросити друзів.

Позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 просили ухвалити рішення про стягнення із відповідачки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - 30 000 гривень моральної шкоди та на користь ОСОБА_1 - 35 000 гривень моральної шкоди та понесені позивачами судові витрати.

03.03.2020 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про стягнення із ОСОБА_5 на його користь 7126 грн. витрат за надання професійної правової допомоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явився, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позов у судовому засіданні, просив його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_5 , не з`явилася в судове засідання. Представник відповідачки ОСОБА_3 до суду подано клопотання про розгляд справи у відсутності відповідачки.

ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову, оскільки підстави наведені позивачами про те, що ними понесено моральні страждання через подання відповідачкою ОСОБА_5 позову до суду суперечать вимогам ст. 1167 ЦК України. Право відповідачки ОСОБА_5 на звернення до суду із позовом закріплено ст. 55 Конституції України та Цивільно-процесуальним кодексом України. Крім того, ухвалою Верховного суду України від 21.02.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Ізянської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь Сергій Іванович про скасування рішення та реєстрації права власності на земельну ділянку. Відшкодування судових витрат позивачі могли реалізувати у передбаченому законом порядку. ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки з причини наміру відповідачки ОСОБА_5 набули право власності на земельну ділянку, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.11.2018 року ОСОБА_1 придбав від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,2240 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за кадастровим номером земельної ділянки :02:001:0306.

ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 , Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь Сергій Іванович про скасування рішення та реєстрації права власності на земельну ділянку (справа №309/3571/18, провадження №2/309/485/19).

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 29.11.2018 року накладено заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,224 га, кадастровий номер :02:001:0306, яка розташована в АДРЕСА_1 (справа №309/3571/18).

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 03.07.2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 задоволено позовні вимоги, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області №115 від 25.12.1997 р. у частині передачі земельної ділянки площею 0,25 га громадянину ОСОБА_4 ; визнано недійсною та скасовано реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,224 га, кадастровий номер :02:001:0306 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253), здійснену на підставі рішення виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів № 115 від 25.12.1997 р. (справа №309/3571/18).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.11.2019 року скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03.07.2019 року, ухвалено рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову про скасування рішення сільської ради та реєстрації права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази , які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. передбачено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п.9 даної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

Позивачами доведено факт спричинення моральної шкоди діями відповідачки ОСОБА_5 .

Як встановлено судом моральна шкода позивачів полягала у негативних переживаннях, нервовій та психологічній напрузі, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість активного життя, порушення стосунків із оточуючими, які спричинені діями ОСОБА_5 , створенням нею перешкод позивачам ОСОБА_1 у користуванні належною йому земельною ділянкою, висловлювання з боку відповідачки погроз до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Суд вважає доведеними позивачами спричинення їм моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях які вони зазнали внаслідок створення перешкод у користуванні їх власністю з вини відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який відчужив земельну ділянку.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер заподіяної шкоди, глибину фізичних та душевних страждань позивачів, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює розмір завданої позивачам моральної шкоди - 3000 гривень ОСОБА_4 та 3000 гривень ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи додано договір №240119 від 24.01.2019 року про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розрахунок вартості послуг за надану правову допомогу, акт наданих послуг від 23.12.2019 року, акт наданих послуг від 12.09.2019 року, акт наданих послуг від 14.06.2019 року та копію квитанції №0130803 від 20.02.2020 року про оплату послуг адвоката в розмірі 7126,60 грн. (а.с.54-57, 59-62), якими підтверджується розмір витрат на правову допомогу понесених позивачем ОСОБА_1 .

За наведених обставин, суд констатує, що судовий збір, сплачений позивачем ОСОБА_1 при поданні позову в розмірі 2102 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7126 грн. підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 3,15, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 45, 258, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3000 гривень моральної шкоди та на користь ОСОБА_1 3000 гривень моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. та 7126 грн. витрат на правову допомогу понесених позивачем ОСОБА_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня постановлення повного тексту рішення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.