Справа № 544/666/19
№ пров. 2/544/21/2020
Номер рядка звіту 70
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 листопада 2020 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Ощинської Ю.О.,
за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Ярмаркова, 17 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пирятинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2012 року по 2018 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . Від цих відносин у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , при складанні актового запису про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. Після народження сина позивач постійно проживав разом з ним та відповідачем, брав участь у вихованні дитини, надавав матеріальну допомогу. На даний час відповідач перешкоджає позивачу у побаченнях з дитиною, що стало причиною подачі даного позову. У свідоцтві про народження дитини у графі «по батькові» зазначено ім`я позивача ОСОБА_3 , ім`я та по батькові батька дитини зазначені ідентичні імені та по батькові позивача « ОСОБА_1 », що додатково підтверджує той факт наявності кровної спорідненості позивача з сином. ОСОБА_1 просить визнати його батьком ОСОБА_3 та виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 відомості про ОСОБА_6 , як батька дитини, записавши його батьком ОСОБА_1
21 червня 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому остання зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки, вона у фактичних шлюбних відносинах із позивачем не перебувала, разом не проживали, не вели спільне господарство, разом дитину не утримували. Також зазначила, що якби позивач був присутнім під час реєстрації народження дитини в Пирятинському відділі РАЦС та бажав записати себе батьком дитини у свідоцтво про її народження, то мав би подати про це відповідну заяву, як це передбачено ст. 126 Сімейного кодексу України, а те що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 у графі батько зазначено відомості « ОСОБА_1 » є випадковим збігом обставин, а не підтвердження факту наявності між ним та дитиною кровної спорідненості. У відзиві відповідач також зазначила, що як під час її вагітності, до пологів так і після, позивач категорично заперечував своє батьківство відносно сина ОСОБА_3 . Після народження сина він не забирав її з дитиною з пологового будинку та не проявляв ніякого інтересу до дитини, тобто ухилявся від своїх обов`язків щодо утримання та виховання дитини. Також позивач зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки, коли приїздить до відповідача за місцем її та дитини проживання, вчиняє фізичне насильство відносно відповідача, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася із відповідними заявами до Пирятинського ВП. Тому відповідач вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню та будуть суперечити інтересам її малолітнього сина, оскільки якщо позивач вважає себе батьком дитини то з даним позовом міг звернутися до суду значне раніше, а не після 4 років з дня народження дитини. Позивач у заяві не навів жодного доказу який би підтверджував його право, як батька, на звернення до суду про визнання його батьківства та не вказав про наявність таких доказів.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, на адресу суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги викладені у позові підтримували у повному обсязі з підстав викладених в останньому.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пирятинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
06 листопада 2019 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 ( а.с.9).
У свідоцтві про народження ОСОБА_3 у графі батько зазначено - ОСОБА_6 , у графі мати - ОСОБА_2 .
На момент народження дитини позивач з відповідачем не перебували в зареєстрованому шлюбі. Спільної заяви батьків, заяви батька до органів РАЦС при реєстрації народження дитини подано не було, а тому запис про батька дитини був проведений згідно ст. 135 СК України ( а.с. 17).
Відповідно до частини другої статті 125 CК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2008 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Водночас, позивач стверджує, що він є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він перебував у фактичних шлюбних відносинах з матір`ю дитини ОСОБА_2 з 2012 року до 2018 рік без реєстрації шлюбу та вів спільне господарство.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Ухалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 про призначення по справі судово-медичної генетичної експертизи, проведення якої доручено Київському міському бюро судово-медичної експертизи (а.с. 39).
Відповідно до листа, направленого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи від 28.08.2019 № 100-782/2099 було повідомлено суд про необхідність забезпечення явки сторін до бюро на 03.10.2019 (а.с. 46). Судом повідомлено належним чином відповідача ОСОБА_2 про час та дату прибуття до експертної установи останньої з малолітнім ОСОБА_3 для відбору зразків крові. Проте, останні до експертної установи для відбору зразків крові не з`явилися.
Так, в друге, листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 09.10.2019 № 100-891/2446 було повідомлено суд про необхідність забезпечення явки сторін до бюро на 01.11.2019 (а.с. 48). Судом повідомлено належним чином відповідача ОСОБА_2 про час та дату прибуття до експертної установи останньої з малолітнім ОСОБА_3 для відбору зразків крові. Проте, відповідач разом з малолітнім сином в черговий раз до експертної установи для відбору зразків крові не з`явилася.
19 листопада 2019 року вищезазначена ухвала суду повернулася на адресу суду без виконанням у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідача ОСОБА_2 на відбір зразків крові, тому генетична експертиза не була проведена (а.с. 49).
21 листопада 2019 року судом було поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 про призначення по справі судово-медичної генетичної експертизи, проведення якої доручено Київському міському бюро судово-медичної експертизи (а.с. 83).
Для відбору зразків крові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 необхідно було з`явитися до Київського міського бюро судово-медичної експертизи 19 червня 2020 року. Судом повідомлено відповідача ОСОБА_2 про час та дату прибуття до експертної установи останньої з малолітнім ОСОБА_3 для відбору зразків крові. Проте, останні до експертної установи для відбору зразків крові не з`явилися а.с. 92). Аналогічна ситуація повторилася і 21 серпня 2020 року (а.с. 95).
14 вересня 2020 року вищезазначена ухвала суду повернулася на адресу суду без виконанням у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідача ОСОБА_2 на відбір зразків крові, тому генетична експертиза проведена не була (а.с. 49).
Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року провадження у даній цивільній справі було поновлено.
Згідно ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Оскільки судом була призначена експертиза за клопотанням позивача для встановлення факту кровного споріднення між ним та дитиною, від проведення цієї експертизи ухиляється відповідач, яка була неодноразово попереджена про наслідки ухилення від проведення експертизи, суд, оцінивши інші докази у справі у їх сукупності, вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого призначалася експертиза, а саме факт кровного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Будь-яких доказів у спростування цих обставин відповідач суду не надала і судом таких доказів не здобуто, в зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи те, що позивач вважає себе біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто стверджує кровне споріднення між ним та дитиною, а відповідач не надала жодних заперечень, які б спростовували цей факт, суд вважає необхідним даний позов задовольнити та визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, відомості про батька дитини - ОСОБА_6 , записавши його батьком ОСОБА_1 .
Згідно з п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
У позовній заяві позивач не ставить вимогу про стягнення з відповідача не його користь судових витратит.
Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 109, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пирятинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 № 19 від 03 лютого 2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, відомості про батька дитини - ОСОБА_6 , записавши батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 05 червня 2007 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та мешканка АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 17 листопада 2009 року.
Суддя Ю.О. Ощинська