Справа № 946/3850/20
Провадження № 2/946/2385/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Тюміній О.А.,

за участю: представника позивача Рябуха Л.М., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом, яким (з урахуванням уточнення від 20.10.2020) просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 13999,20 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558,08 грн., посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2011 року, видане державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстроване в реєстрі за №2-1641, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 . Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» здійснювало постачання тепла до квартири АДРЕСА_1 , проте відповідачі в порушення Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила) не оплачують надані послуги у повному обсязі, в результаті чого за ними станом на 01.06.2020 року обліковується борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 13999,20 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558,08 грн. Враховуючи вказане, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 13999,20 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558,08 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Згідно наданих письмових додаткових пояснень КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» від 30.09.2020, позивач на заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування заборгованості за літній період зазначив, що умовно-постійна частина тарифу - це одна з частин двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення, нарахування й оплата за якою здійснюється щомісяця протягом року, на відміну від умовно-змінної частини цього ж тарифу, за якою абонент сплачує під час опалювального сезону. Загальна сума за двома частинами тарифу відшкодовує вартість послуги, наданої споживачам. Додатковий тариф на послугу з централізованого опалення розрахований у відповідності до вимог Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, та постачання, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №869 від 01.06.2011. Рішенням №49 від 19.01.2018 виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради затвердив введення в дію двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення для категорії споживачів «населення», що її надає КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». Коригування розміру двоставкового тарифу затверджено рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1285 від 26.11.2018: - умовно-змінна частина тарифу на послугу з централізованого опалення за місяць протягом опалювального сезону для житлових будинків з приладами обліку теплової енергії 1341,02 грн./Г кал (з ПДВ); - умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення за місяць протягом року 5,88 грн./м2 (з ПДВ). Рішення щодо введення двоставкового тарифу не скасовані та є діючими.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» визнала частково, пояснила, що борг є, проте із сумою боргу вона не згодна. Зазначила, що заперечує проти умовно-постійної частини тарифу на послугу з централізованого опалення та сплати за літні місяці. Достатніх коштів на сплату повністю комунальних платежів немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, пояснив, що він проти нарахованої суми боргу, так як за міжнародним законодавством комунальні послуги не можуть перевищувати 20 % від доходів споживача. На теперішній час у них відсутні кошти, щоб сплачувати послуги позивача, раніше була субсидія, яку згодом зняли. Поки діяла субсидія, боргів за сплату за послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення не було ніколи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що договір на надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та відповідачами не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідачів надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачі не надавали, таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». Проти отримання послуг належної якості відповідачі не заперечували.

На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок за номером рахунок № НОМЕР_1 , згідно якого станом на 01.06.2020 року виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 13999,20 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558,08 грн.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2011 року, видане державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстроване в реєстрі за №2-1641. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до пунктів 3 та 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УІІ від 09.11.17, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності закону, зберігають свою дію до укладення нових договорів на надання таких послуг у відповідності до його положень.

Предметом даної заяви є, в тому числі, і заборгованість за житлово-комунальні послуги надані у період дії попереднього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.04р.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VII від 09.11.2017р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.2004 передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.64 Житлового кодексу України передбачено що, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 156 Житлового кодексу України передбачено що, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншої згоди про порядок користування цим приміщенням, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в ухвалі від 25.02.2015р. по справі №6-28346св11.

Згідно розрахунку станом на 01.06.2020 року за відповідачами обліковується борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 13999,20 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558,08 грн.

Розрахунки помісячної вартості послуг проведено відповідачем на підставі положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 та №2189-УІІ від 09.11.2017, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 та на підставі тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №49 від 19.01.2018, № 1285 від 26.11.2018, тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №461 від 07.06.2013, за №1106 від 08.10.2018.

Заперечень проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, відповідачі суду не надали.

Оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 13999,20 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558,08 грн.

Відсутність у споживача достатніх коштів для сплати заборгованості за отримані комунальні послуги не може бути визнана судом як належна підстава для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення такої заборгованості.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, суду відповідачами не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (адреса місцезнаходження юридичної особи: 68600, Одеська область, вул.Клушина,5-а, ) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_3 , на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (банківський рахунок НОМЕР_4 , ) в розмірі 13999 ( тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_3 , на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (банківський рахунок НОМЕР_5 , ) заборгованість за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 558 (п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 08 (вісім) копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_3 , на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (банківський рахунок НОМЕР_6 , ) судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2020р.

Суддя: А.С.Адамов