ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7174/20 Справа № 179/2184/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 16.03.2019 року, близько 17 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , водій мотоциклу «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру, неповнолітній ОСОБА_1 , при здійсненні маневру об`їзду з правої сторони, проявив неуважність, та допустив зіткнення з автомобілем «Богдан-231010» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр повороту праворуч, з метою паркування на узбіччі.

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 року у справі № 179/611/19 ОСОБА_2 було звільнено від адміністративної відповідальності, визначеної статтею 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 28 вересня 2019 року.

Вказаною постановою суду було досліджено обставини ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що мало місце 16.03.2019 року, близько 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 .

Висновком експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522, складеного за результатами проведення судової авто - технічної експертизи НДЕКЦ МВС України, в межах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення № 179/611/19 серед іншого визначено наступне:

«... 2. У разі, якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія ОСОБА_2 , водій мотоциклу «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 , в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, повинен був діяти відповідно до вимог п.р.12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині.

При даному варіанті механізму зіткнення водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, а виконаний водієм ОСОБА_1 маневр є технічно невиправданим.

3. У разі якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія ОСОБА_2 , в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходиться невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України».

Позивач зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася, у зв`язку з порушенням з боку неповнолітнього ОСОБА_1 п. 12.3 Правил дорожнього руху, що як наслідок призвело до пошкодження транспортного засобу позивача.

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві було спричинено матеріальну та моральну шкоду.

Так, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Богдан 231010», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності позивачу. Вартість матеріального збитку становить 9 106 грн. 94 коп. За проведення експертного дослідження позивачем сплачено за власний рахунок 1500 грн., що також є вимушеними видатками, пов`язаними з захистом прав, порушених в результаті ДТП. Матеріальні збитки позивача в сукупності складають 10 606 грн. 94 коп.

На момент вищезазначеної ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована.

Крім вищезазначеної майнової шкоди, позивачеві спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданням та фізичному болі, яких вона зазнала під час раптового пошкодження її приватного майна.

Додаткових моральних страждань завдає позивачці антисуспільна поведінка відповідача, який після спричинення майнової шкоди і до теперішнього часу, незважаючи на очевидний факт наявності вини, відмовляється приймати участь у відшкодуванні спричиненої шкоди, повністю ігноруючи спроби позивача владнати спір в позасудовому порядку.

Враховуючи вищезазначені обставини позивач вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодування відповідачем, внаслідок пошкодження її майна та спричинення тілесних ушкоджень, становить 3 000 грн.

На момент ДТП та відповідно спричинення шкоди позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був неповнолітнім.

Неповнолітній ОСОБА_1 на даний момент не володіє жодними можливостями для відшкодування завданої шкоди, так як не має самостійного заробітку, не має у власності особистих грошових коштів, рухомого чи нерухомого майна. В момент дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру, взагалі не маючи посвідчення водія.

Неповнолітній ОСОБА_1 на момент спричинення шкоди, постійно проживає з батьками за однією адресою, знаходиться на їх постійному утриманні, при цьому кожен з батьків володів інформацією, що їх неповнолітній син використовує мотоцикл «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру та взагалі належної реєстрації в державних органах, не має посвідчення водія, яке б давало право керування вказаним мотоциклом.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_1 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, відшкодування шкоди повинні здійснювати його батьки, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь завдану неповнолітнім ОСОБА_1 шкоду в загальному розмірі 13 606 грн. 94 кой., що складається з: матеріальної шкоди в розмірі 10 606 грн. 94 коп.; моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. 00 коп. (а.с.2-8).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі - 10 606 грн. 94 коп.; моральну шкоду в розмірі - 1 000 грн.; судовий збір в розмірі - 768 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с.189-196).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року у справі № 179/611/19, яка набрала законної сили 28 вересня 2019 року, ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності визначеної статтею 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 10-11).

Зі змісту постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року у справі № 179/611/19 вбачається, що 16 березня 2019 року о 17.30 год. в с. Котовка по вул. Пушкіна в районі будинку № 22 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Богдан-231010, державний номерний знак НОМЕР_2 , по прямолінійній ділянці дороги під час виконання маневру повороту праворуч, не впевнившись в безпечності свого маневру, внаслідок чого сталося зіткнення з мотоциклом «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, мотоцикліст ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Подальший розгляд справи закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КупАП.

Судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення досліджено висновок експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522 (а. с. 14-20) згідно якого:

1. У разі якщо, механізм зіткнення мав розвиток за версією водія ОСОБА_2 , водію автомобіля «Богдан-231010» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, необхідно було діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині.

При даному варіанті розвитку ДТП в діях водія автомобіля «Богдан-231010» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

2. У разі, якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія ОСОБА_2 , водій мотоциклу «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 , в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині.

При даному варіанті механізму зіткнення водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. А виконаний ОСОБА_1 маневр є технічно невиправданим.

3. У разі якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія ОСОБА_2 , в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходиться невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6977 від 25.10.19 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Богдан 231010, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 9 106 грн. 94 коп. (а. с. 22-35). Вартість послуг експерта становить 1 500 грн. (а. с. 36).

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року по справі № 179/542/19, яка набрала законної сили 09 квітня 2019 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення передбаченого 124 КУпАП - закрито та матеріали справи передано прокурору Новомосковської місцевої прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом вищевказаної ДТП (а. с. 109).

Зі змісту постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року по справі № 179/542/19 вбачається, що 16.03.2019 року о 17:30 год. водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом Spark SP 150 R-24 не врахував дорожньої обстановки, не дотримуючись безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Богдан 23101 дз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухала попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Кримінальне провадження не розпочиналось у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що передумовою направлення вказаних матеріалів до суду, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 став висновок про наслідки перевірки інформації від 23.03.2019 року, затверджений начальником Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а. с. 116-117).

Судом направлено матеріали справи до Новомосковської місцевої прокуратури для відповідного реагування та прийняття належних дій при наявності ознак злочину за ст. 286 КК України в діях ОСОБА_1 .

Постановою слідчого Магдалинівського ВП від 17 квітня 2019 року закрито кримінальне провадження, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (а. с. 133).

Зі змісту постанови слідчого Магдалинівського ВП від 17 квітня 2019 року вбачається, що кримінальне провадження закрито, у зв`язку із відсутністю тілесних ушкоджень ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522, складеним в рамках справи про адміністративне правопорушення, встановлено невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідач - ОСОБА_1 , 01.10.2002 року є неповнолітнім, на момент ДТП не мав посвідчення водія, керував транспортним засобом не зареєстрованим в установленому законом порядку, що також підтверджується постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року по справі № 179/514/19.

Крім того, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 постійно проживає з батьками за однією адресою (а. с. 105), відомості щодо його самостійного заробітку відсутні, а також про наявність у його власності рухомого чи нерухомого майна.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що завдана позивачу шкода знаходиться у причинному зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 та оскільки неповнолітній ОСОБА_1 постійно проживає з батьками за однією адресою, відомості щодо його самостійного заробітку відсутні, а також про наявність у його власності рухомого чи нерухомого майна, суд дійшов до висновку, що відшкодування шкоди покладається на його батьків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

При цьому відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 328/2750/18.

Встановлено, що висновком експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522, складеним в рамках справи про адміністративне правопорушення, встановлено невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6977 від 25.10.19 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Богдан 231010, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 9 106 грн. 94 коп. (а. с. 22-35). Вартість послуг експерта становить 1 500 грн. (а. с. 36).

Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Статтею 1179 ЦК України визначено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 постійно проживає з батьками за однією адресою (а. с. 105), відомості щодо його самостійного заробітку відсутні, а також про наявність у його власності рухомого чи нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки завдана позивачу шкоди знаходиться у причинному зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 та оскільки неповнолітній ОСОБА_1 постійно проживає з батьками за однією адресою, відомості щодо його самостійного заробітку відсутні, а також про наявність у його власності рухомого чи нерухомого майна, тому відшкодування шкоди покладається на його батьків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: