ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7982/20 Справа № 212/2137/20 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Максимова Романа Ігоровича на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року, яке ухвалено суддею Дехтою Р.В. у місті Кривому Розі, повний текст рішення складено 03 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року з нього стягнуто на користь відповідача ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 500 гривень на утримання ОСОБА_3 . Влітку 2013 року відповідач виїхала разом з дитиною до Автономної Республіки Крим та позивач виплачував аліменти шляхом перерахування аліментів на картковий рахунок відповідача.

З червня 2014 року по серпень 2018 року позивач систематично сплачував аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 шляхом перерахування на картковий рахунок матері відповідача - ОСОБА_4 відповідно до досягнутої усної домовленісті між позивачем та відповідачем. Ніяких зауважень щодо сплати аліментів з боку відповідача не було.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №212/3477/18 змінено спосіб стягнення аліментів на ј частку від всіх доходів позивача та виконавче провадження передано до Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області. Відповідно до перерахунку здійсненого Тернівським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області у позивача станом на 28.03.2019 року виникла заборгованість в розмірі 27061, 84 грн, яка станом на 01.10.2019 року становила 20879, 42 грн.

Просив у судовому порядку звільнити його від заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 59571149, відкритому Саксаганським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі виконавчого листа №2/212/402/19 від 23.05.2019 року виданого за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 року у справі № 212/3477/18. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в сумі 1261 грн. 20 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про повне задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом не взято до уваги в період з червня 2014 року по серпень 2018 року позивачем ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 шляхом перерахування аліментів на картковий рахунок її матері ОСОБА_4 , підтверджується випискою №КСВГір8МУ8С86Ш8 з рахунку ОСОБА_1 про переказ коштів ОСОБА_4 , де зазначено призначення платежу, його кінцевий одержувач та період, за який сплачувалися аліменти. Також, факт сплати аліментів та відсутності заборгованості, в період з 2014 по 2018 рік, підтверджується інформаційними листами по виконавчому провадженню №31730170, виданими Тернівським ВДВС Криворізького МУЮ, про заборгованість станом на 01.01.2017, на 01.01.2018, на 26.07.2018, висновком органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради №7/29-542 від 07.02.2017, тобто належними та допустимими доказами.

Таким чином сукупність і системність усіх доказів, які надані позивачем безумовно підтверджують відсутність заборгованості у позивача щодо сплати аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня2003 року .Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2011 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 500 грн. на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14.07.2011 року.

19.03.2012 року постановою державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ відкрито виконавче провадження №31730170 з виконання виконавчого листа №2-3150 виданого 15.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 2006 року народження(а.с. 11)

Відповідно до виписки №RCDFIQSMVSC86U18 з червня 2014 року по серпень 2018 року позивач ОСОБА_1 перераховував грошові кошти на банківський рахунок ОСОБА_4 , із зазначенням призначення платежу, його кінцевого одержувача та періоду.

Згідно інформаційних листів виданих Тернівським ВДВС Криворізького МУЮ, по виконавчому провадженню №31730170 заборгованість станом на 01.01.2017року, на 01.01.2018року, на 26.07.2018року, у позивача ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-3150 від 15.11.2011року (а.с.18-20).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №212/3477/18 змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень на ј частку від всіх доходів ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення литиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, та відкликано виконавчий лист, виданий на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року у справі №2-3150/2011(а.с. 37-40).

24.05.2019 у зв`язку з відкликанням виконавчого листа, виданого на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року у справі №2-3150/2011 виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа було завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Про виконавче провадження.

19.08.2019 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №59571149 з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/402/19 від 23.05.2019 року, виданого за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №212/3477/18,про стягнення аліментів у розмірі ј частини з усіх видів доходу ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови боржником надано державному виконацю довідку про розмір заробітної плати, квитанції про сплату аліментів та інформаційний лист Тернівського ВДВС про розмір сплачених аліментів, на підставі чого державним виконавцем було зроблено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів. Згідно даного розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2019 року становить 21 579, 87 грн.(а.с. 27)

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа №2/212/402/19 від 23.05.2019 станом на 01.10.2019 заборгованість становить 20879, 42 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , керувався нормами статті 197 СК України, й виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що позивач та відповідач дійшли домовленості, що позивач ОСОБА_1 буде сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок громадянки ОСОБА_4 , позивач не довів належними та допустимими доказами, що стягувач аліментів ОСОБА_2 , фактично отримала кошти, перераховані на банківський рахунок громадянки ОСОБА_4 ..

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Право на отримання аліментів того з батьків, з ким проживає дитина, закріплене статтею 181 СК України.

Порядок та особливості виконання судового рішення щодо стягнення аліментів також передбачені нормами сімейного та виконавчого законодавства.

Згідно з частиною 3 статті 12 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

За правилами частини 1 статті 194 СК, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини другої статті 197 СК за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює конкретного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Обгрунтовуючи підстави позову, позивач посилається, на усну домовленість між ним та відповідачем ОСОБА_2 про перерахування аліментів на картковий рахунок матері відповідача - ОСОБА_4 .

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження отримання ОСОБА_2 аліментів перерахованих на картковий рахунок ОСОБА_4 .

Крім того, звертаючись з позовом позивач ОСОБА_1 фактично висловив свою незгоду з сумою нарахованою державним виконавцем з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/402/19 від 23.05.2019 року, виданого за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 року у справі №212/3477/18, проте дій державного виконавця щодо нарахованої суми заборгованості по аліментам, позивач відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не оскаржив.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено без додержанням норм сімейного і процесуального права. Судове рішення містить висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Максимова Романа Ігоровича, залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: