___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4225/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року

Київський районний суд м.Одесі

У складі судді Калашникової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

За участю представника позивача - адвоката Розенбойм Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про скасування державної реєстрації права власності, визначення частки у спільній сумісній власності, визнання права власності,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити судове рішення, яким скасувати запис про реєстрацію права власності на її - ОСОБА_1 - права власності на квартиру АДРЕСА_1 , визначити розмір часток співвласників в зазначеній квартирі і визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Після виконання ухвали суду про усунення недоліків щодо оформлення позову, ухвалою суду від 26.10.2020 року справу прийнято до провадження і призначено до підготовчого судового засідання. На стадії підготовки справи до розгляду, судом за клопотання сторони позивача витребувано у державного нотаріуса копію спадкової справи до майна ОСОБА_3 .

В сьогоднішньому судовому засіданні представник позивача - адвокат Розенбойм Ю.О. вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Представник третьої особи КП «БТІ» Одеської міської ради до суду не з`явився, про дату, час і місце слухання справи сповіщений.

Судом встановлено: на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 10 липня 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла - актовий запис про смерть №1274, вчинений 31.01.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського рай управління юстиції м. Одеси. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з приводу оформлення права на спадщину після смерті матері і надала заповіт, укладений 16.02.2002 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , в якому померла заповідала належну їй частку у квартирі АДРЕСА_1 своїй дочці - ОСОБА_1 . Оскільки в свідоцтві про право власності на житло частка співвласників не була визначена, нотаріус не оформив свідоцтво про право на спадщину, а роз`яснив порядок оформлення права на спадщину. Представник позивача пояснив, що у 2020 році ОСОБА_1 прийняла рішення про відчуження квартири АДРЕСА_1 і при підготовці необхідних для цього документів виявилось, що в КП «ОМБТІ і РОН» 8 липня 2004 року вчинена реєстрація права власності на вказану квартиру на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Приморського райсуду м. Одеси від 29.06.2004 року, ухваленого по справі за №2-1088/04 - запис №500 в низі 536-пр-20 КП «ОМБТІ і РОН». Але за повідомленням Приморського райсуду м. Одеси №5/322/2020 від 02.09.2020 року в архіві суду за «№2-1088/04 значиться інша справа між іншими сторонами». Окрім того, у ОСОБА_1 відсутній оригінал свідоцтва про право на житло від 10.07.1996 року. Таким чином, підтвердити своє право власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідними правовстановлюючими документами позивач не має можливості, тому звернулась до суду з цим позовом.

На обґрунтування своїх вимог сторона позивача посилається на копію спадкової справи №1049/04 до майна ОСОБА_3 , довідку департаменту надання адмінпослуг Одеської міськради про реєстрацію осіб у житловому приміщенні, з якої убачається, що станом на січень 2004 року у спірній квартирі мали реєстрацію і проживали ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , Витяг «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» КП «БТІ», лист-відповідь Приморського райсуду м. Одеси, копію свідоцтва про право власності на житло.

Відповідач ОСОБА_2 , визнаючи позов матері ОСОБА_1 , пояснила, що після смерті ОСОБА_3 вона - ОСОБА_2 - надавала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, тому як бабуся обіцяла укласти заповіт на частину квартири на її - відповідача ім`я. Ще в 2004 році вона - ОСОБА_2 довідалась, що ОСОБА_3 уклала заповіт на ім`я своєї дочки - ОСОБА_1 . Будь-яких претензій щодо спадкового майна вона - ОСОБА_2 не має і підтверджує, що ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавці проживала разом з нею у цій спадковій квартирі.

Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 набули права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Частина 2 ст.370 ЦК України визначає «у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними , законом або рішенням суду». У даному випадку відсутні рішення суду, закон та домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні, тому квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в рівних частках, і після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Надані суду письмові докази свідчать, що спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті була правомірним власником 1/2 частини вищевказаної квартири.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що ОСОБА_1 після смерті матері прийняла спадщину, тому як у квартирі проживала і мала реєстрацію на момент смерті спадкодавця і в установлений законом строк надала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, але свідоцтво про право на спадщину не отримувала, а рішення суду, на підставі якого було зареєстровано в державному реєстрі речових прав її право власності на квартиру фактично не існує. Тобто реєстрація її права власності на квартиру є неправомірною, тому позивач вимагає скасувати реєстрацію в державному реєстрі речових прав її - ОСОБА_1 - права власності на квартиру АДРЕСА_1 , вчинену КП «ОМБТІ і РОН» 08.07.2004 року. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасування рішення про державну реєстрацію прав та записів про проведену державну реєстрацію прав здійснюється на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, позивач є правомірним власником квартири АДРЕСА_1 : 1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 липня 1996 року і 1/2 частини в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 .

Позивач як спадкоємець першої черги (одночасно як спадкоємець за заповітом) виконала усі передбачені Законом дії щодо прийняття спадщини в строки визначені законом. Усунути перешкоди в оформленні і отриманні свідоцтва про право на спадщину не є можливим у зв`язку зі смертю співвласника (визначити частку у спільному майні і оформити реєстрацію права на нерухомість). У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

З огляду на викладене, позивач є правомірним власником квартири АДРЕСА_1 : 1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 липня 1996 року і 1/2 частини в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ін НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , вчинений Одеським міським бюро технічної інвентаризації те реєстрації об`єктів нерухомості 08.07.2004 року на підставі рішення суду (справа №2-1088/04 від 29.06.2004 Приморський районний суд м. Одеси), номер запису 500 в книзі 536-пр-20.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.11.2020 року.

Суддя Калашнікова О. І.